# places

source: A
code: 14430
name: II maailmasõjas hukkunute ühishaud
type: ajaloomälestis
alt_id: 267
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hauaplats (10,6 m2) on ümbritsetud metsistunud hooldamata sirelihekiga. Sammas on betoonist (70x54x19cm) ning selle esikülje alumine parem nurk on murdunud. Samba esiküljel on viisnurk ja tekst: IGAVENE AU / KANGELASTELE / KES LANGESID / MEIE KODUMAA / VABADUSE / JA SÕLTUMATUSE / EEST / 1941-1945. Betoonsokkel on pragunenud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>II maailmasõjas hukkunute ühishaual on 1951. aastal paigutatud mälestussammas.</span>


source: A
code: 14431
name: Otto Friedrich Fromhold von Stackelbergi mälestuskivi, "Parunikivi"
type: ajaloomälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestuskiviks on suur rändrahn, millel on sisse raiutud tekst: Dein Bleibenden Andenken des / Baron Otto Friedrich Fromhold / von Stackelberg / geb.5/17 August 1823 gest. 15/27 August 1887 / als des lezten Privatbesitzen der / Insel Vorms aus herzinnger / Liebe gewidmet von seiner Wittwe / und seinem Sohne.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestuskivi asub külatuumikust põhja pool männi-kuusemetsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestuskivi on pühendatud parun Otto Friedrich Fromhold von Stackelbergile (1823-1887) tema lese ja poja poolt.</span>


source: A
code: 14432
name: Vabadussõja mälestussammas
type: Mälestussammas
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestusmärk asub kirikuaia läänepoolse sissekäigu vastas mändide vahel. Kõrge maakivi (u 2-2,5 m) poleeritud esiküljele on sisseraiutud tekst: Öborna reste stenen (saare elanikud püstitasid kivi) /ar 1929 / åt MINNET-av (mälestuseks) / Frihetskämparna (vabadusvõitlejatele) / J. Liljebäck / H. Timmerman / L. Sträng / 1919. Daatumi ette on sisseraiutud risti kujutis. Samba alus maakividest. Ümbritsetud nelja põllukiviga, mida ühendab raudkett.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vormsi Vabadussõja mälestussammas avati 1929. aastal, sellekohane märge on rajatud ka kivisse. Nõukogude okupatsiooni ajal jäi monument püsti, tõenäoliselt päästis samba rootsikeelne tekst ning aastaarvude 1918-1920 puudumine. 1980ndate lõpul korrastati talgute korras mälestusmärgi pind ja selle ümbris.</span>


source: A
code: 14433
name: Vormsi kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: Arh. 251
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu ümbritsetud maakivimüüritisega. Piire kohati lagunenud. Leidub kiviriste, sepis- ja valuriste, puuriste, kalmistu keskteest lõuna poole jäävas osas vanad ratasristid. Edelanurgas kivikabel, mis taastatud 1990-tel vana kabeli kohale. Kalmistu kaguküljel värav: paekivist laotud  krohvimata väravapostid, ees kahepoolne lippidest värav.  Kirdeküljel metallväravad paekivist postidega. Kabeli juures põhjaküljel läbikäik müürist. Metsaalune kalmistu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rõngasristide kasutamine Vormsil algas 17. sajandil, kuid kalmistu säilinud vanim rist on 1743. aastast, uusim 1923. aastast.</span>


source: A
code: 14434
name: Vormsi kirikuaed
type: ehitismälestis
alt_id: Arh. 251
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaed ümbritsetud maakivi- ja paekivilaotisega. Idaküljel piire puudub, samuti lõunakülje idaosas. Lääneküljel müüris läbikäik, samuti põhjaküljel. Kirikuaias säilinud üksikud hauatähised ja üks mälestussammas. Kirikust läänes säilinud kaks risti aluskivi. Kirikust põhjas 5 hauda: neljane grupp ja üksik haud. Hauaplatsid ümbritsetud keskmistel dolomiitääristega, välimistel valatud betoonääristega. Tähistatud sepisristidega, millest kaks korras, üks aluskivilt lahti ja toetatud aluskivi najale. Ühel hauatähis kadunud. Grupist 2 m idapoole jääv hauaplats ümbritsetud valatud äärisega ja tähistatud massiivse valuristiga. Kiriku edelanurgast 20 m põhja pool maakivi, sisseraiutud daatumiga: 1755. Kirikust idapool üks valurist, üks marmorist ristialus Stackelbergide haual, rist kadunud. Kirikust kagus ketasrist sisseraiutud daatumiga: 1800. Kirikust kagusse jääb ka Hans Böhlile 1994. a. püstitatud mälestusmärk. Veel mälestuskivi Rootsist 1873. aastal saabunud misjonärile Österblomile 
Vormsi kiriku väravas on kaks jändrikku mändi, mille all asus kunagi häbipost.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavasti kasutusel matmispaigana kiriku rajamisest alates.</span>


source: A
code: 14435
name: Ruhnu kirikuaed
type: ajaloomälestis
alt_id: Arh. 421
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Umbkaudu 1 ha suurune kirikuaed, mis paikneb Ruhnu uue ja vana kiriku ümbruses. Maastiku reljeef on ebatasane, kirikute juurest neljas suunas langev, paiknedes endistest luidetest moodustuval looduslikul küngastikul. Kirikuhooned paiknevad kirikuaia loodenurgas. Kirikuaed on kasutuses kalmistuna. Valdavad on rootsipärased katustatud puitristid. Lisaks on kirikuaias ka graniidist, kivist ja valuvalmist hauatäiseid. Uuemad matused on aia idaserval. Kirikuaeda ümbritseb maakivilaotis. Kivikiriku lääneküljel on värav, mille väravapostid on tahutud palkidest, mis maa sees on ümmargused. Viimase ees on lippvärav. Puukirikust edelas on puidust katustatud väravaehitis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene samale kohale ehitatud puukirik valmis tõenäoliselt 14. sajandil. Praegune puukirik pärineb aastatest 1643-44, ent hoonele on 18. sajandi keskel kui 19. sajandi teisel poolel lisatud juurdeehitusi. Vana kiriku kõrvale valmis uus suur kivikirik 1912. aastal. Kirikuaed on rajatud tõenäoliselt üheaegselt esimese puukirikuga. Tõenäoliselt alates 14. sajandist on nii kirikuaed olnud seotud Ruhnu rannarootslaste kogukonnaga. Ruhnu kihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on Kirchspiel Runo in Oesel (inseln Runö).</span>


source: A
code: 14436
name: Abja-Paluoja postkontor, 1929.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline ja väljaehitatud ärklikorrusega krohvitud kivihoone, mis jätkab saksa heimatstiili eeskujude järgimist eesti arhitektuuris. Hoonet katab kõrge punaste S-kividega kelpkatus.Fassaad on rahulik ja hästi proportsioneeritud. Ülemise korruse aknad on väiksemad ja akendevahelise müüritise pinda katab diagonaalmuster, alumisi suuremaid aknaid ühendab metallvõre. Hoone on sümmeetrilise fassaadiga, mis on Kuusiku töödele iseloomulik, eriti kui oli vaja rõhutada esinduslikku funktsiooni. Sümmeetriataotlusest tingituna on alumise korruse kaarjas aken vormistatud analoogselt uksega ja raamitud samuti kui uks, tumeda portaaliga. Kõrge kivikatus, tumedad aknapiirded ja portaalid on kontrastiks seina heledale krohvipinnale. Algselt olid all pangaruumid, ülakorrusel juhataja korter. Sõjajärgsetel aastatel on ka II korrus ametiruumideks ehitatud. Hoone esialgset ilmet on muutnud katusekorruse ehitamine korteriteks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1929 pangaks. 1934a-st postkontor.</span>


source: A
code: 14437
name: Abja mõisa peahoone, 18.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlik, 2-korruseline krohvitud kiviseinte ja lameda plekk-katusega hoone. Vasakpoolne ots omapäraselt poolümar, sarnanedes Polli härrastemajaga. Paremal ärklikorrusega historitsistlik juurdeehitus. Esifassaad on lihtsa kujundusega, keskosal lame kolmnurkfrontoon segmentkaarse aknaga viiluväljas. Ruumid on anfilaadsed, sisekujundus (sh. väärispuidust uksed, seinatahvlid) pärineb valdavalt 19.s. lõpust. 

A.Kivi kirjeldus:Abja mõisast (saksa k Abia) on esimesi teateid 1582. aastast. 17. sajandil kuulus mõis von Fersenitele, peale Põhjasõda oli ta aga Carl Magnus von Posse valduses. 1780-ndatel  aastatel omandasid mõisa von Stackelbergid, kelle kätte see jäi kuni 1919.aasta võõrandamiseni. Rahva hulgas oli populaarne Reinhold von Stackelberg koos oma proua Henriettega. Tuntud Abja koolmeister Jaan Jung on kirjeldanud, kuidas paruni korraldusel ehiti 7.jaanuaril 1858.a(vana kalendri järgi)Kaidi koolimaja pühitsustseremooniaks. Maja kaunistati roheliste pärgade, kuuskede ja triiphoonest toodud roheliste taimedega. Akendele paigaldatud küünalde püramiidid särasid talveõhtul lummavalt ja kirjud laternad palistasid mõisast koolimajani teeääri. Kool sai mõisaprouast patrooni järgi nimeks Henriette kool.
Proua käinud ka mõisatööliste peredes katsikul, talvel saaniga ja suvel vedruvankriga. Külakostiks oli kaasa võetud beebiriideid ja söögipoolist. Mõisas elasid kaks paruni vanapiigast õde Ebba ja Adda, kes olid tublid käsitöömeistrid ning nende poolt valmistatud esemeid kingiti ka  mõisatööliste ja talupoegade peredele.
 Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Karl Charles von Stackelberg.
Esinduslikud ehitised valmiseid 18. sajandi teisel poolel Friedrich Adolph von Stackelbergi ajal.
1780-ndatel aastatel kerkis mõisa murdkelpkatusega ühekorruseline hilisbarokne peahoone, mis paiknes tagaküljega oru poole, tekitades maalilisi vaateid. Peahoone vastu esiväljaku äärde ehitati  ühele joonele kaaristuga ait ja tall-tõllakuur. Nende vahelt kivipostidega väravast kulges sissesõidutee, mis kujundati enam kui kolme kilomeetri pikkuseks alleeks.Majandushooned paiknesid enamikus sajakonna meetri kaugusel mäeveeru all. 
19. sajandi lõpul püstitati peahoone parempoolsesse otsa kahekorruseline historitsistlik juurdeehitus.
Võõrandamisjärgselt kolis mõisahoonesse kodumajanduskool, Teise maailmasõja järgselt aga lastekodu . Lastekodu tarbeks ehitati hoone vanem osa 1950tel aastatel kahekorruseliseks.  1990. aastate alguses asus hoonesse piirivalvekordon. Praegu on hoone haldajaks Riigi Kinnisvara AS, kuid mõisa peahoone seisab juba mitu aastat kasutuseta.
Abja mõisaga on seotud ka mitmed meie kultuuritegelased. Endises mõisatööliste elamus oli kunstnik Märt Pukitsa lapsepõlvekodu. Tema isa töötas mõisas sepana. Tänaseks hävinud valitsejamajas elas lapsepõlves kirjanik Karl August Hindrey. Mulgimaa kuulus kirjanik August Kitzberg töötas mõisahäärberis Halliste-Karksi kihelkonnakohtu notarina1878-1880. Tema oli kindlasti see mees, kes tundis kõige paremini mulgi hingeelu, oskas seda kirjeldada oma juttudes ja näidendites. A.Kitzberg jutustab oma “Tuuletallajas”: “Kui rikast ja iseteadlikku Abja peremeest vaatasid:tublisti toidetud keha sirgeks lükatud, habemest puhtaks aetud nägu külm ja rahulik, pöidlad taskutes-siis teadsid juba, mis ta mõtles:”Mina, mina ja jälle mina olen Abjast, mujal kui Abjas ei olegi eestlasi, mis on, on kes teab mõned orjaaegsed segaverd jätised- Abjas üksi on tarkust, raha, vara, hobuseid- mehi”  August Kitzbergi loodud on värvikas mulgi taluperemees Mogri Märt näitemängus “Kauka jumal”
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavalt on Abja mõis oma praegusele kohale rajatud Poola ajal XVI sajandi lõpul. Rootsi võimu ajal oli see valdus pikemat aega Fersenite perekonna käes, Põhjasõja järel aga kuulus Possedele. 1780ndate lõpul läks mõis Friedrich Adolph von Stackelbergile, kes ehitas esimesena mõisasüdame esinduslikumalt välja. Abja jäi Stackelbergide kätte kuni mõisate võõrandamiseni. 1923. aastal asus härrastemajja ametikool, 1957. a. aga lastekodu . Praegune härrastemaja ehitati 19.s. algul, 19.s. IV v. lisati selle paremale tiivale ärklikorrusega historitsistlik juurdeehitus.</span>


source: A
code: 14438
name: Abja mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoonet ümbritsev keskmise suurusega park (~3,7ha) on mitmeosaline ning kannab segastiilile omast ilmet. Pargi keskosa on selgepiiriliselt regulaarne. Peahoone ees on avar ovaalikujuline esiväljak, mis on liigendatud väheste vabalt ja kontrastselt (nulg-pärn-vaher) rühmitatud puudegruppidega; seal esineb ka üksikpuid ning väljaku idaosas tamme-pärna ring. Esiväljak on ääristatud kaarja sissesõiduteega. Peahoone keskteljele on orienteeritud mõisnike kalmistult saabuv lehtpuudega ääristatud tee.
Tagaväljak puudub. Peahoone taga, järsult laskuval nõlvakul on olnud ehisaed ja avatud vaade huvitavale tiikide (korrapärase nelinurkse kujuga kaks väiksemat ja üks suur tiik) ja paisjärve süsteemile. Tiikide vahel suur puhtalt tahutud graniitplokkidest sildregulaator. Silla lameda kaarega ava ääristab ühest kivist tahutud graniitplokk. Silla rinnatis on laotud tellistest. 
 Pargi põhiosa moodustab praegu tihe vabakujuline puistu peahoonest kirdes, kus domineerivateks liikideks on tamm, vaher, pärn, saar, eksootidest siberi ja euroopa nulg.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Parki ümbritsevad alad on lainjad. Pargis on reljeef vahelduv: esiväljak on tasane, kuid selle servadelt on langus kõigis suundades, eriti järsk aga peahoone taga loode suunas</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Abja mõis on oma praegusel asukohal olnud alates 16. sajandi lõpust. 17. sajandil olid mõisa omanikeks Fersenid ja Põhjasõjast kuni 1780. aastate lõpuni Possed. Alates 1780. aastate lõpust kuni võõrandamiseni kuulus mõis Stackelbergidele. Mõisa park rajati koos peahoonega 18. sajandi lõpus, kui kogu mõisasüda esinduslikult välja ehitati. Pargi rajaja oli Friedrich Adolph von Stackelberg (1754-1814). Selleks palgati Saksamaalt aednik Johann Friedrich Semisch. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Abia. Peale võõrandamist läks mõisasüda esialgu kooli ja pärast Teist maailmasõda lastekodu kasutusse. 1990. aastal tegutses mõisa peahoone piirivalvekordon, peale seda eraomandused.</span>


source: A
code: 14439
name: Abja mõisa allee, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Otse väravast algav mitme kilomeetri pikkune sirge lehtpuuallee, mis viib perekonna matmispaigale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Istutatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14440
name: Abja mõisa ait, 18.-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, massiivne kõrge S-kividest(praegu eterniit) poolkelpkatusega hoone. Külgfassaadides laiad profileeritud lauast räästakarniisid. Hoone esifassaad  olnud 10 arkaadiga sammaskaaristu ja ulualusega (osa hiljem kinniehitatud).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpul, ümberehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14441
name: Abja mõisa mõisapreilide maja, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekordne puhta vuugiga telliskivihoone, mille tagaküljel reljeefi tõttu  tagaküljel  täiskorrusena maakivist soklikorrus.  Hoone on T- kujuline. Kaetud lameda viilkatusega.  Hooviga paralleelsel osal üleulatuvad räästad, sellega  risti asuval hooneosal  aga tellistest eenduvad ja profileeritud viilu- ja räästakarniisid, mis viilu all krepitud.  Viiluväljas suur tellisäärtega ümaraken.  Teised aknad lihtsad 6- ruudulised ja kaetud murtud frontoonidega.  Korruste vahel kulgeb kitsas vahekarniis. Soklikorruse avad on tellistega raamitud ja kaetud lamedate kaartega. Aknad ise väiksed 8-ruudulised. 
(V. Ranniku, „Eesti mõisate esialgne ülevaade” Viljandi rajoon)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Historitsistlik hoone on ehitatud arvatavalt 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14442
name: Abja mõisa aednikumaja-kasvuhoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Põhiplaanilt T-tähe kujulise põhiplaaniga, aiaküljele ehitatud pikk klaasitud kasvuhoone. Soklikorrus maakividest, krohvitud, põhikorrus puhta vuugiga tellistest.  6-ruudulise aknad on kaetud murtud frontoonidega. Sokli ja põhikorruse vahel profileeritud telliskarniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. IV v.</span>


source: A
code: 14443
name: Abja mõisa kelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, poolmaapealne, mitme osa- ja ruumiline võlvitud hoone. Teine hooneosa on eelmisega risti. Pealt suure kõrge viilkatusega. Otsaviilud tahutud maakividest. Suurema osa kahepoolega 2 sissepääsud pealt ümarkaarsed ja markeeritud tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Historitsistlik hoone on ehitatud arvatavalt 19.s. II p</span>


source: A
code: 14444
name: Abja mõisa sepikoda, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lõhutud maakividest, heas müüritehnikas puhta vuugiga ehitus. Kaetud  viilkatusega.  Otsaviil rõhtlaudadest . Suured räästani ulatuvad kahepoolega uksed on ääristatud tellistega. Kahel pool otsas hilisemad puidust  juurdeehitused.
 (V. Ranniku, „Eesti mõisate esialgne ülevaade” Viljandi rajoon)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Historitsistlik hoone on ehitatud arvatavalt 19.s. II p. lõpus</span>


source: A
code: 14445
name: Abja mõisa väravapostid, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Telliskividest väravapostid(2 tk.), mis on krohvitud ja kujundatud pealt 4 viilulistena</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Abja mõis on oma praegusel asukohal olnud alates 16. sajandi lõpust. 17. sajandil olid mõisa omanikeks Fersenid ja Põhjasõjast kuni 1780. aastate lõpuni Possed. Alates 1780. aastate lõpust kuni võõrandamiseni kuulus mõis Stackelbergidele. Kogu mõisasüda ehitati välja 18. sajandi lõpus, samal ajal rajati ka park. Mõisa väravapostid, mis paiknevad mõisa kalmistule viinud tee alguses, on rajatud tõenäoliselt 19. sajandi viimasel veerandil, üheaegselt mõisa peahoone neorenessanslikus võtmes ümberehitamisega. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Abia. Peale võõrandamist läks mõisasüda esialgu kooli ja pärast Teist maailmasõda lastekodu kasutusse. 1990. aastal tegutses mõisa peahoone piirivalvekordon, peale seda eraomandused.</span>


source: A
code: 14446
name: Abja mõisa kivisild, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, ääristeta, ühe võlviga kivisild. Asub väljaspool parki,  üle oja  viival teel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 14447
name: Abja mõisa munakivitee, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Umbes 400 m pikkune maakividest tee, millest osa kulgeb pikki mõisapargi perimeetrit,  idaküljelt ja põhjatipuni. Sajakonna meetri ulatuses on munakividega kaetud ka mõisakalmistuni viinud tee algus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Teed ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 14448
name: Laatre raudteejaama hoone, 1925.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega ühekordne puithoone. Kaetud tsement- valtskivi katendiga kelpkatusega. Madalal vundamendil, rõhtlaudisega hoone, mille sissekäigu ees taandub lahtine veranda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1926. aastal avati Abja ning Mõisaküla vahelisel raudteelõigul uus jaam - Laatre. Samal aastal valmis ka stiilne Laatre jaamahoone, mis on Eesti väikeraudteede miljöö ehedaks näiteks. 1973-l aastal kitsarööpmeline raudtee suleti.</span>


source: A
code: 14449
name: Õisu mõisa peahoone, 18-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 558
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline pikk barokne, kõrgel soklil kivist hoone. Esifassaadil kolm risaliiti. 19.s. täiendati  hoonet kiviterrassil joonia pilastrite ja sammasportikusega, selle kohal on jõuline kolmnurkfrontoon.  Peahoone trepil oli kaks imekaunist marmorskulptuuri, mis algselt olid arvatavalt pargis ja peale restaureerimist paigaldati edasise säilimise huvides hoonesse. Figuuridest üks kujutab Justitiat, õigluse ja õigusemõistmise jumalannat, ning teine Prudentiat . Tagafassaadis samuti kolmnurkfrontoon. Iseloomulik on ka avar vestibüül ja saal hoone keskteljel. Sisekujundus on klassitsistlik, v.a. mõned baroksed siseuksed. Saalis on valged ampiirsed riigikotka motiividega kroonitud kahhelahjud, millele 19.s. II p. lisati neorokokooraamistuses peeglid ja suur messingist laelühter. (Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Õisu mõisa kohal oli varemalt samanimeline  küla. Veel 1551. aastalgi on räägitud selle talupoegadest, Osische buren itest. XVII sajandi algul maa Rootsi kätte siirdudes andis kuningas Gustav II Adolph Õisu koos mõne teise ümbruskonna mõisaga oma varahoidjale Jesper Mattson Krusile, kuid sama sajandi lõpul reduktsiooni käigus võeti need riigile tagasi. Riigi kätte jäi Õisu ka pärast Põhjasõda, kuid 1744. aastal otsustas keisrinna Jelizaveta Petrovna kinkida selle ühes Heimtali ja Morna mõisaga admiral Peter Siversi lesele. 	
Kes oli too 1740. aastal surnud Peter von Sivers, kelle leske ja järglasi keisrinna nii väärtusliku meelespidamisega õnnistas? Ilmselt pole sedasorti saatusega mehi nagu tema XVIII sajandi alguse Venemaa ajaloost just vähe leida. Sündinud 1674. aastal Hamburgi külje all Stade linnakeses, oli ta kibelnud juba 16-aastase noorukina merele, proovides järgemööda mitmes laevastikus, kuni 1704. aasta kevadel lõpuks Vene kasuks otsustas. Venemaal tema peadpööritav karjäär ka algas: 1706. aastal oli ta juba kapten, 1714 flotilli komandör, 1721 viitseadmiral ja keiserliku Admiraliteedikolleegiumi liige. Kui Peeter Suurt maeti, oli Sivers see, kes imperaatori sarga järel riigiskeptrit kandis. Veel sealtki jätkus tõus: 1725 sai ta admiraliks, 1727 Admiraliteedi viitsepresidendiks ja 1728. aasta lõpust oli tema käes kogu Vene laevastiku tegelik juhatamine. Paraku rabas teda ka ootamatu langus - jäänud võimuvõitluses kaotajaks, lasti ta 1733. aasta kevadel kõigist ameteist lahti ja saadeti Karjalasse asumisele. Õnn oli, et 1741. aastal troonile tõusnud Jelizaveta Petrovna soosis oma isa kunagisi võitluskaaslasi - nii tuletati talle nüüd meelde ka Siversi teeneid...2 
	Oma uusi valdusi vaatama tulles leidsid Siversid eest üksnes pooltühjad külad ja võssakasvanud põllud. Mõisasüdant polnud õieti ollagi - Põhjasõja jooksul oli see lausa kahel korral maha põletatud ja kõik, mis selle asemel, oli üsna äbar ning troostitu.3 Friedrich Wilhelm von Siversil, kelle nimele Õisu nüüd kinnitati, polnud esialgu võimalustki seal midagi oluliselt muuta - vähemalt senikaua, kuni tal väeteenistus veel pooleli. Alles siis, kui ta 1759. aasta paiku majorina erru tuli, võttis ta mõisa korrastamise käsile, asudes ühtaegu sinna nii uusi hooneid ehitama, teid rajama, võsa raiuma kui ka kraave kaevama. 
	Põltsamaa pastori August Wilhelm Hupeli teatel sündis too mõis Siversi kätes kahekümne aastaga täiesti uuel kujul. "Heinamaadelt, kus varem saadi vaid 600 koormat heina, saab pärast nende kraavitamist ja võsa väljarookimist juba 2800 koormat, mis paljudele võib tunduda uskumatuna; mõisale kuulub ka metsa, sissetulekut andev kõrtsimajandus, järv, mis 2½ versta pikk ning 1½ versta lai ja kust teiste kalade hulgas ka väikesi hõrnaid püütakse; sealsetes kalarikastes ojades leidub lõhesidki ja lisaks on mõisal mitu veskit... Sealsed rehalad on erisuguste ahjudega, mis mitte ainult ei kuluta vähem kütust ja on tuleohutumad, vaid hoiavad ka vilja suitsust puhtana. Sealses oranzeriis valmivad haruldased viljad ja üldse on see üks kõige ilusamaid mõisaid üle mõlema hertsogkonna," kirjutas ta oma "Topograafiliste teadete" kolmandas köites.4 
	 Et Hupelil Õisut kõige nooblimate aadlivalduste hulka paigutades õigus oli, selles pole vist mõtet kahelda. Vähe on mõisaid, mis mõjuvad nii väärikalt. Mõisasüda kesk avarat, järvele laskuvat Sakala maastikku. Eriti uhke vaade avanes sellele just kagust, Morna poolt tulevalt sissesõiduteelt: sealt viib mõisani pikk ja sirge, tugevatest tammedest palistatud puiestee. Vanasti, kui haljastus polnud veel nõnda ülekasvanud kui praegu, paistis mõis sealtpoolt kui peopesal: keskmeks kõrge sokliga ühekorruseline häärber, selle ees aga avar paraadhoov, mida ühelt küljelt embab hiiglaslik aidahoone, teiselt samasugune tall-tõllakuur. Ehkki mõnes teiseski Eestimaa mõisas, nagu näiteks Virumaal Kiltsis, Läänemaal Vatlas või ka Hageri kanti jäävas Sutlemas, kasutati eesväljakute ehteks kaarduvaid kõrvalhooneid, ei jõutud seda kuskil teha samavõrd suurejooneliselt kui Õisus.</span>


source: A
code: 14450
name: Õisu mõisa park, 18.-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 558
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegu on pargiga (üldpind 12,6 ha), mille planeeringus mängib suurt osa kaunis looduslik situatsioon: vaheldusrikas reljeef, mõisat põhjast piirav Vidva jõgi, veidi kaugemal paistmas Õisu järv. 
Pargi ümberkujundamist alustas Fr. W. von Sivers 1770. aastate teisel poolel inglise stiilis ja nii oli Õisu esimesi mõisaid, mille haljastus vormus uutel alustel, laienedes senisest kitsavõitu iluaiast hoopis avaramasse maastikku. Pargi rajamisele aitas kaasa reljeef: kui peahoone tagust järsakut oli võimalik kujundada laskuva terrassaiana (regulaarstiilis), siis sealt edasi planeeriti kogu ala vabalt vahelduvate lagendike ja puuderühmadega. Otse teljele kaevati pikk kitsas tiik. Nii tiigile kui ka ojale ehitati kõrgekaarelised kerged sillad. Regulaarne ja looduslik park sulavad kokku Vidva jõe ääres. Arvatakse et viimane kujundus on teostatud G. Kuphaldti projekti järgi. 
Esiväljak on avar, ümaralt neljakandiline, ääristatud ebakorrapäraste puudegruppidega. Teda piirab kaarjas sissesõidutee. Väljakut eraldavad maanteest aastatel 1782-1785 valminud suurejoonelised baroksed sammastega kaunistatud kaaraidad.Sissesõidutee ääres on olnud raudkivist postidel ankrukett, mis nagu eraldas väljaku teest. Kivipostid on osaliselt praegugi alles.
Tagaväljak asetseb osalt terrassidel. Ta on sügav, läheb üle vaatekoridoriks järvele. Otse peahoone taga on säilinud osa baroksest terrassaiast. Terrassilt terrassile viivad raudkivist trepid. 
Pargi põhiosa on vabakujuline, suhteliselt suletud, ta on jaotatud looklevate teede poolt osadeks. Pargis loodeosas on kaks põhjaveetoitelist tiiki. Kaks neist on truupide kaudu ühenduses üksteisega ja Vidva jõega. Kolmas tiik asub pargi lõunapiiril. Ta on enamuses kinni kasvanud, kraavi kaudu ühenduses Vidva jõega.
Peahoone tagaküljel on lahtine balkon, kust avanes vaade Õisu järvele. Kohe balkoni ees on purskkaev, mis on rajatud arvatavasti sajandivahetusel, kui parki täiendati.
Pargis on Aime Kuulbuschi 1972. aastal loodud figuurigrupp “Noorus”, mis on kunstimälestisena riikliku kaitse all.
Praeguseks on park säilitanud looduspargile omase lookleva teedevõrgu, puuderühmad istutuskontrasti printsiibil ja üsna suure introdutsentide valiku (1990. aastal registreeriti seal 83 eri liiki ja vormi puid ning põõsaid). Põhipuuliik on pärn.
Pargi juurde kuuluvad tammeallee (~2km) Morna maantee ääres ja kaseallee (0,5 km) Viljandi maantee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajamist alustati üheaegselt mõisaansambli väljaehitamisega juba 1760. aastail ja üsna pea mainiti seda ka ümbruskonna kõige uhkemate aadliparkide hulgas. 
19. sajandi keskel on park ümber kujndatud vabakujuliseks, põhiliselt säilitades endise pargi regulaarset ehitust (terrassid ja tiigid). Arvatakse et viimane kujundus on teostatud G. Kuphaldti projekti järgi seega 19.s. lõpul või 20 s. algul. Park kuulus Õisu tehnikumile ja oli kogu aeg  hooldatud.</span>


source: A
code: 14451
name: Õisu mõisa piirdemüürid, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Umbes 2-meetri kõrgune tellismüür. Laotud  astmeliselt tõusvana. Müüril kaitseks peal ühepoolse kaldega madal viilkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 16. sajandi keskel. Kompleksi esinduslik väljaehitamine kestis 1760. aastate algusest kuni 1770. aastate lõpuni. Järgmine suurem ehitusperiood jäi 19. sajandi esimesse veerandisse. Mõisa piirdemüür koos väravaga paikneb 1760. aastatel rajatud mõis peahoone ansambli keskteljel, ühendades omavahel 1762. aastal rajatud tall-tõllakuuri ja aidahoonet. Suurejoonelise kompleksi väljaehitamise eestvedajaks oli Liivimaa maanõunik Friedrich Wilhelm von Sievers (1716-1781). Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Euseküll. 1809. aastal külastas mõisa keiser Aleksander I. Siversite perekonnale kuulus mõis 1740. aastast kuni mõisate riigistamiseni. 1922. aastast asus mõisasse maamajanduskool. 2007. aastast on mõisasüdame viis kinnistut ühe omaniku eravaldus.</span>


source: A
code: 14452
name: Õisu mõisa valitsejamaja, 18.-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 559
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline telgsümmeetriline, väljaehitatud katusekorrusega, krohvitud kivihoone. Hoone kaetud kõrge poolkelpkatusega, millel suur kolme aknaga vintskap. Kujunduselementidest on nimetamisväärsed peahoonega sarnased akna- ja uksekrohvraamistused. Siseruumid on põhjalikult ümber ehitatud.(A. Hein – Eksperthinnang, O. Suuder – Ajalooline õiend)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elumaja asub peahoone läheduses. Katusel olev tuulelipp kannab aastaarvu 1777. Hoone on kohapeal tuntud kui vana härrastemaja. Niisugust traditsiooni võib seletada sellega, et hoone on vanem kui praegune mõisasüdamik, aastaarv 1777 tähendab aga ümberehitust. Hiljem kasutati seda kas teenijate- või külalistemajana.</span>


source: A
code: 14453
name: Õisu mõisa tall-tõllakuur, 18.saj. II pool
type: ehitismälestis
alt_id: 559
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kogu Õisu ansamblile üks kõige iseloomulikumaid hooneid. Ühekorruseline kandvate kiviseintega kaarja põhiplaaniga hoone. Kõrge kelpkatus on kaetud kiviimitatsiooniga profiilplekiga. Umbes meetripaksused maakivist seinad on krohvitud ja valgeks lubjatud. Õue poolt ilmestab hoonet portikus, tänu millele moodustub lai varjualune. See toetub paarikümnele graniidist postamendil asuvale puitsambale. Talli sammastel on lihtsad neljanurgelised mõigaskapiteelid, ainult kahel seina vastas asetseval poolsambal on korintose kapiteel. (O. Suuder – Ajalooline õiend, A. Hein – Eksperthinnang, T. Masso – Eksperthinnang)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Katuse harjal oleva tuulelipu järgi ehitatud 1762. aastal. Hoone sisemus ehitati ümber 1920.-1930. aastail.</span>


source: A
code: 14454
name: Õisu mõisa ait, 18.saj. II pool
type: ehitismälestis
alt_id: 559
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline kandvate kiviseintega kaarekujulise põhiplaaniga hoone. Aida all on soliidne silindervõlvkelder – viinakelder. Aida puitsambad on olnud kujundatud korintose stiilis kapiteelidega (nikerdustöö teinud arvatavasti Johann Ostner), kuid paraku on need kapiteelid säilinud veel vaid üksikutel sammastel. 1990. aastate II poolel sai hoone Rannila profiilplekist uue katuse ja vahetati välja ka osa katusekonstruktsioone. Hoone müürid on laotud maakivist ja punasest tellisest segamüüritisena ja krohvitud. Kohati on maakivide vahed täidetud tellisetükkidega. Avaküljed on enamasti tellistest. (T. Masso – Eksperthinnang, A. Hein – Eksperthinnang)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Katuseharjal oleva tuulelipu järgi ehitatud 1762. aastal.</span>


source: A
code: 14455
name: Õisu mõisa teenijatemaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline krohvitud kivihoone, mis koosneb kahest osast. Hoone kaetud viilkatusega, mille räästa all krohvikarniis. Teenijatemaja harjal olevas tornis asus kell, millelt võib lugeda: 1824 W. J. Strandtmann in Dorpat. Ilmselt on kell pärit mõne vanema nüüd hävinud ehituse küljest. Aidaosa esi- ja tagafassaadil asub väljaehitatud vintskap. Hoone on teinud läbi mitmeid ümberehitusi. (O. Suuder – Ajalooline õiend)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone võib dateerida 19. sajandi keskpaika. Lõunapoolne hoone osa on ehitatud 19. saj. keskpaiku, põhjapoolne osa – ait – on ehitatud hiljem.</span>


source: A
code: 14456
name: Õisu mõisa puukuur, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline puidust hõreda laudisega ehitis. Kaetud kaldkatusega. Sissepääs keskelt kõrgete kahepoolega väravate kaudu. Ehitise fassaadi ehivad puitpitsnikerdused ja ukse kohal asuv balustraad. (O. Suuder – Ajalooline õiend)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavasti pärineb puukuur härrastemaja puitrõduga ühest ehitusperioodist (19. saj. lõpp).</span>


source: A
code: 14457
name: Õisu mõisa veinikelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik maapealse ja –aluse korrusega maakivist ja tellistest hoone. Kaetud viilkatusega. Hoone lõunaots uhke historitsistliku tellistest ja maakividest nelja tornikesega dekooriga. Avad markeeritud punaste tellistega. (O. Suuder – Ajalooline õiend)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14458
name: Õisu mõisa kelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline maa-alune tellistest kelder, kaetud muldega. Põhisissepääsu ots on olnud suurte pealt ümarkaarsete kahepoolsete väravatega. Säilinud ka teise korruse kalasabalaudisega luuk. (O. Suuder – Ajalooline õiend)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14459
name: Õisu mõisa kaalukoda, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline historitsistlik punastest tellistest kõrge viilkatusega hoone. Räästa all lai astmeline tellisgarniis. Hoone paistab silma hea müüritehnikaga. Säilinud kalasabalaudisega uks ja 12-ruudujaotusega aken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone võib dateerida 19. saj. II poolde.</span>


source: A
code: 14460
name: Õisu mõisa rehi, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk ühekorruseline  maakividest punaste  tellistega markeeritud postidega ning puitseintega majandushoone. Kaetud kõrge kelpkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14461
name: Õisu mõisa tall, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk ühekordne koosneb kahest osast – tallist ja sigalast. Talli osa maakividest ja viilkatusega, sigala osa tellistest ja poolkelpkatusega. Sigalal ühtlaste vahedega lihtsad aknad. Talli avad pealt kergelt ümarkaarsed. Katustel palju tuulutuskorstnaid.(O. Suuder – Ajalooline õiend)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Talli ehitusaega märgib müüris olev kivi aastaarvuga – 1867.</span>


source: A
code: 14462
name: Õisu mõisa karjalaut, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Karjalaut oli suur massiivne ühekorruseline krohvitud tellishoone. Kaetud kõrge viilkatusega. Katusealust kasutati söödahoidlana. Räästa all tuulutusavad. Arvukad sissepääsu väravad ja aknad on ülaosas kergelt kaarjad. (O. Suuder – Ajalooline õiend) Tänaseks on katuseosa hävinenud. Hoone asemel varemed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s II p.</span>


source: A
code: 14463
name: Õisu mõisa moonakatemaja 1, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, krohvitud punasest  tellisest hoone.  Liigendatud  mitmete eri suuruste tiibhoonetega. Kaetud piibrisaba katusekivi poolkelpkatusega.  Aknad kuueruudulise jaotusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14464
name: Õisu mõisa moonakatemaja 2, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega punasest tellisest krohvimata kivihoone. Kaetud viilkatusega. Kõrges otsaviilus ümaraken. Akende ruudujaotus säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14465
name: Õisu mõisa moonakatemaja 3 tiibhoonega, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, tiibhoonega, ühekordne krohvitud kivihoone. Kaetus S-kivi viilkatusega. Katusekorrus vintskappidega väljaehitatud. Uste kohal väikesed varikatused.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14466
name: Õisu mõisa vesiveski, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone tervikuna (v.a. juurdeehitused) on kujundatud ühtlaselt tagasihoidlikus historitsistlikus laadis. Katusekatteks on kasutatud harva esinevat biberschwans ehk koprasaba katusetellist. Vesiveski seinad on tehtud lõhutud maakividest. Avade raamistused ja nurgad on markeeritud tellistega. Kaunistuselemendina on tellist kasutatud karniisidel ja viiludel. Rikkalikuma kujundusega on idapoolne viil: astmelise tellismustriga kujundatud katuseäär, viilu tipus tornikesega ehisväli, selle all paaris ümarkaarsed aknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Õisu vesiveski on ehitatud 19.sajandil. Kohaliku traditsiooni järgi on see algselt ehitatud viinavabrikuks ja 1900.a. ümber ehitatud vesiveskiks. Seda versiooni kinnitab turbiiniruumi paiknemine hoone jõepoolses juurdeehituses. Veski idapoolses otsas on eluruumid, mis praegu kasutusel. Hoone tagaküljel on veel 1930.aastail juustuvabriku tarbeks tellistest ehitatud juurdeehitus.</span>


source: A
code: 14467
name: Õisu mõisa pesuköök, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike lihtne ühekorruseline väljaehitatud katusekorrusega krohvitud kivihoone. Üks ukseavadest markeeritud lihtsa krohviraamistusega. Viilkatusel väljaehitatud väike kahe aknaga vintskap.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20. sajandi algul.</span>


source: A
code: 14468
name: Õisu mõisa sepikoda, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk ja kitsas krohvimata tellishoone, mille ühes otsas asus sepikoda ja teises sepa eluruumid. Kaetud viilkatusega, mille keskosas on võimas korsten. Katuse räästa all astmeline telliskarniis Sissepääs hoone otsast suurte kahepoolega väravate kaudu. Müüris on näha kive märgiga „Euseküll“. Hoonel säilinud mitmeid sepisdetaile.(O. Suuder – Ajalooline õiend)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 16. sajandi keskel. Kompleksi esinduslik väljaehitamine kestis 1760. aastate algusest kuni 1770. aastate lõpuni. Järgmine suurem ehitusperiood jäi 19. sajandi esimesse veerandisse. Historitsistlikke ehitisi lisati ansamblisse 19. sajandi keskpaigast kuni sajandi lõpuni. Mõisa sepikoda on ehitatud tõenäoliselt sajandi lõpukümnendil. Suurejoonelise kompleksi väljaehitamise eestvedajaks oli Liivimaa maanõunik Friedrich Wilhelm von Sievers (1716-1781). Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Euseküll. 1809. aastal külastas mõisa keiser Aleksander I. Siversite perekonnale kuulus mõis 1740. aastast kuni mõisate riigistamiseni. 1922. aastast asus mõisasse maamajanduskool. 2007. aastast on mõisasüdame viis kinnistut ühe omaniku eravaldus.</span>


source: A
code: 14469
name: Õisu mõisa õlleköök, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur massiivne kahekorruseline maakividest hoone. Kaetud poolkelpkatusega. Avad lihtsad, vormistatud tellistest sillusega. (O. Suuder – Ajalooline õiend)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kohaliku traditsiooni järgi asus seal algselt tubakavabrik, hiljem aga viinavabrik. Välisseinte järgi otsustades paistab hoone pärinevat 19. sajandi algusest või varasemast ajast.</span>


source: A
code: 14470
name: Õisu mõisa kelder-küün, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pooleldi maapealne. Kõrge viilkatusega. Katusel mitu tuulutuskorstent. Suur kasutusele võetud katusekorrusega maakiviehitis. Katusealusesse pääs otsast kõrgelt maakividest laotud panduselt kahepoolsetest väravatest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14471
name: Õisu mõisa küün, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk ühekorruseline vaheldumisi maakividest ja tellistest postide ning puitseintega põhuküün. Kaetud viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 16. sajandi keskel. Kompleksi esinduslik väljaehitamine kestis 1760. aastate algusest kuni 1770. aastate lõpuni. Järgmine suurem ehitusperiood jäi 19. sajandi esimesse veerandisse. Historitsistlikke ehitisi lisati ansamblisse 19. sajandi keskpaigast kuni sajandi lõpuni. Mõisa küün on ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi kolmandal veerandil. Suurejoonelise kompleksi väljaehitamise eestvedajaks oli Liivimaa maanõunik Friedrich Wilhelm von Sievers (1716-1781). Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Euseküll. 1809. aastal külastas mõisa keiser Aleksander I. Siversite perekonnale kuulus mõis 1740. aastast kuni mõisate riigistamiseni. 1922. aastast asus mõisasse maamajanduskool. 2007. aastast on mõisasüdame viis kinnistut ühe omaniku eravaldus.</span>


source: A
code: 14472
name: Õisu mõisa saeveski, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk kahekorruseline hoone, mille alumine korrus on maakivist, ülemise korruse seinad on kombineeritud kivipostidest ja palkidest. Veskil on viilkatus ja võimas tellistest korsten. Teise korruse puidu seintes väiksed aknaavad.(O. Suuder – Ajalooline õiend)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.saj. Veski alumisel korrusel töötas vee jõul saekaater, ülemisel rehepeksumasin. Teisel korrusel asusid ka elukorterid.</span>


source: A
code: 14473
name: Õisu mõisa magasiait, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikulise põhiplaaniga ühekorruseline õhukese krohviga maakivist hoone. Kaetud poolkelpkatusega. Esifassaadi lahenduses võetud eeskuju talurahva arhitektuurist, kus esifassaad on taandatud ulualuseks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 16. sajandi keskel. Kompleksi esinduslik väljaehitamine kestis 1760. aastate algusest kuni 1770. aastate lõpuni. Järgmine suurem ehitusperiood jäi 19. sajandi esimesse veerandisse. Historitsistlikke ehitisi lisati ansamblisse 19. sajandi keskpaigast kuni sajandi lõpuni. Mõisa magasiait on ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi kolmandal veerandil. Suurejoonelise kompleksi väljaehitamise eestvedajaks oli Liivimaa maanõunik Friedrich Wilhelm von Sievers (1716-1781). Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Euseküll. 1809. aastal külastas mõisa keiser Aleksander I. Siversite perekonnale kuulus mõis 1740. aastast kuni mõisate riigistamiseni. 1922. aastast asus mõisasse maamajanduskool. 2007. aastast on mõisasüdame viis kinnistut ühe omaniku eravaldus.</span>


source: A
code: 14474
name: Õisu mõisa moonakamaja 4, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahe korruseline, ristlaudisega puithoone. Kaetud viilkatusega. Fassaadid lihtsa kujundusega. Sissepääsude ees väiksed lahtised tuulekojad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.lõpul.</span>


source: A
code: 14475
name: Õisu mõisa kõrts, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Õisu mõisa kõrts on ühekordne osaliselt väljaehitatud katusealusega poolkelpkatusega hoone. Nõukogude ajal rajati pargipoolsesse ossa puitkonstruktsioonis juurdeehitus kaupluse laoruumide näol. Endises kõrtsihoones on paiknenud ka eluruume – esimesel korrusel kaks korterit ja katusealuses üks korter. Esimese korruse korterid on varustatud kuivkäimlaga, veevarustus amortiseerunud.
Hoone vundament on maakividest, viimistluseks pritskrohv. Välis- ja siseseinad tellistest. Välisseintes seespool on kasutatud ka põletamata savitellised, viimistluseks krohv. Hästi on säilinud hoone välisseinte viimistluses kasutatud lubikrohv lubivärviga.  Katuse katteks on keraamilised katusekivid. Kõrtsihoone vundamendi-, seina-, vahelae- ja katusekonstruktsioonid on suhteliselt hästi säilinud. Algsel kujul on säilinud põhjapoolse fassaadi aknad  ning idapoolse fassaadi katusekorruse aken. Ülejäänud aknad pärinevad hilisematest ümberehitustest, mil tõenäoliselt on muudetud ka aknaavade kuju. Siseuksed pärinevad erinevatest ajastutest. Hoone välisuksed ei ole säilinud.
Kõik hoones olevad ahjud (plekk-kattega) ja pliidid on ehitatud hilisemate ümberehituste käigus. Korstnad ja korstnapitsid on savitellistest.
(Muinsuskaitse eritingimused 2006, arhitekt Tiia Kallas)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Õisu mõis rajati 16. sajandi keskel. Põhjasõja ajal põletati mõis kaks korda. Põhjasõja järel, alates 1744 aastast, kuni 1911 aasta maareformini kuulus mõis von Sieversite perekonnale. Mõisasüda arendati välja 18.saj II poolel ja 19.saj algul. 

Mõisa kõrtsihoone ehitusaja kohta täpsemad andmed puuduvad. Mõningatel andmetel oli kõrts mõisas olemas juba 1711. aastal. Kõrts on märgitud 1860. aastast pärinevale mõisa plaanile. Kõrtsihoones oli kordniku korter, kes oli ka kõrtsitülisid lahendamas käinud. Kodanlikul ajal oli hoones kauplus ja sidekontor. Teisele korrusele ehitati välja sideülema tuba. Nõukogude perioodil oli hoones kauplus ja korterid. Kauplus suleti 1990. aastatel.
(Muinsuskaitse eritingimused. Arhitekt Tiia Kallas, 2006.a.)</span>


source: A
code: 14476
name: Halliste kirik, 15.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Halliste Anna kirik on korduvalt varemeis seisnud. Algselt koosnes 3-löövilisest kahe traveega pikihoonest, kvadraatsest koorist ja käärkambrist. Piilarid olid tõen. 8-tahulised, liivakivist talumkapiteelidega. Koori N-seinast viis trepp võlvidele. Pärast põlemist 1863 rekonstr. neoromaani vormides: pikihoonet laiendati lääne suunas ja püstitati uus torn, N- ja S- küljele lisand. traseptilaadses laiendid. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 15.s. II p.pärast 17.s. alguse purustusi taastati, 1781 lisati kivist W-torn. 1816-23 lammutati kooriosa koos pikihoone O-seinaga ning pikendati kirikut O suunas, muutes selle liigendamata saalruumiks. Pärast põlemist 1863 rekonstr. neoromaani vormides, (pühitseti 1867). Pikihoonet pikendati W suunas ja lisati uus torn. 1959 põlenud kirik taastati 1989-91 arh. U. Tiirmaa, ins T.Keskküla, kunstiajal. K.Alttoa, sisekuj. A.-H Õun. (EA)</span>


source: A
code: 14477
name: Uue-Kariste mõisa valitsejamaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega ühekordne  massiivsete proportsioonidega telliskivihoone. Seinad laotud väga heas müüritehnikas puhta vuugiga. Hoonet katnud s- kivi poolkelpkatus, mis tänaseks asendatud eterniidiga. Räästad üleulatuvad ja kaetud tormilaudadega. Avade silluste kohal kitsad simsid.  Aknad kitsad, kõrged, 6-ruudulise jaotusega, millest osa nõukogude ajal asendatud 2 ruudulistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s keskel.</span>


source: A
code: 14478
name: Uue-Kariste mõisa moonakatemaja-laut, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, krohvimata maakivihoone, mille kivide vaheline krohv dekoreeritud kivikildudega. Väga kvaliteetses ja korralikus müüritöötehnikas. Kaetud viilkatusega. Hoone nurgad ja avad laotud punasest tellisest hambuvate plokkidena. Nurkadel tellistest karniis. Katusel  väike üleulatuv räästas, külgfassaadidel aga tuulekastilaadne lihtne laudkarniis. Aknad 6-ruudulise jaotusega, all tellissimss. 
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p</span>


source: A
code: 14479
name: Uue-Kariste mõisa kaalukoda, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike puhta vuugiga telliskivihoone. Kaetud olnud laastkattega siilkatusega. Kahepoolega sissepääsuvärav on pealt segmentkaarne</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p</span>


source: A
code: 14480
name: Uue-Kariste mõisa meierei, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekordne maakivihoone, mille kivide vaheline krohv dekoreeritud kivikildudega. Kaetud viilkatusega millel astmeline telliskivikarniis(hiljem valdavalt silikaattellisega asendatud). Hoone aknad laiade krohvitud eendumatute ääristega. Paigutatud rühmitatult: keskel 2, äärtel 3, viimased liidetud ning keskmine neist petikaken, kõik pealt segmentkaarsed. Akende segmentosa kõrgusel on seinapindadel kitsas vahevöö mõlemal korrusel. Akende kohal otsaviilu all tellissillustega segmentpetikud. Viilus suur paarisaken, mis kujundatud põhikorruse akendega analoogselt kuid petikutena. Hoone 20.s. II p. rekonstrueeritud, samast ajast pärineb ka katuse väljaehitus</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14481
name: Uue-Kariste mõisa vesiveski, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivihoone, mille kivide vaheline krohv dekoreeritud kivikildudega. .  Kaetud viilkatusega, millel eterniitkate. Hoone avad ääristatud punase tellisega. Avad ja osa seina on laotud hilisemal ajal silikaattellisega</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14482
name: Uue-Kariste mõisa tall, 1840.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, krohvimata maakivihoone, mille kivide vaheline krohv dekoreeritud kivikildudega, kusjuures seinal kulgevast kitsast vahevööst allpool on  väiksemad kivikesed vuukide vahes tihedamalt, vahevööst kõrgemal hõredamalt.  Kaetud viilkatusega. Hoone nurgad ja avad laotud punasest tellisest hambuvate plokkidena. Nurkadel tellistest karniis. Katusel   lai ja eenduv profileeritud telliskarniis. Hoone teepoolsel osal kergelt eenduv  keskrisaliit, mis kaetud viilkatusega. Seinapinnal  maast 2/3 kõrgusel kitsas vahevöö, millele toetuvad ühtlaste vahedega segmentpetikud. Nendes 8-ruudulised kaaraknad, mis trellitatud. Otsas kahe poolega väravad. Kõik avad on markeeritud punaste tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1840.  ehitusmeister O.Peters. Ehitaja nimi ja ehitusaeg on krohvipinnases märgitud. 
Kahjuks on see kaunis hoone 20.s. IV v. oskamatult remonditud valgete silikaattellistega.</span>


source: A
code: 14483
name: Uue-Kariste mõisa kelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivi-tellishoone. Kaetud viilkatusega, esiküljel parandused silikaadiga. Võlvkelder. Sissepääs suure segmentkaarde värava kaudu. Sissepääsuava pealt tellistega markeeritud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14484
name: Uue-Kariste mõisa sepikoda, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, tellis- ja maakiviehitis. Kaetud  viilkatusega, millel külgfassaadides laudkarniis, otsaviilus aga kitsas profileeritud telliskarniis, mis viilu alla krepitud. Hoone aknad on kõrge kaarega. Otsast kujundatud suurejooneliselt – asetatud sügava palestikuga kaarnišši. Silluskaarte all jookseb talumivöö. Külgfassaadide aknad lihtsad, eendumatute tellismarkeeringuga kaaraknad.  Otsaviilus akende kohal kaks kergelt eenduva tellissillusega segmentakent kiirekujulise raamistusega. Hoone külgfassaadis lihtne, sügav ulualune.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s II p.</span>


source: A
code: 14485
name: Karksi ordulinnuse varemed vallikraaviga, 13.-16.saj.
type: Linnus
alt_id: 561
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pealinnus on kastelli tüüpi neemlinnus, eeslinnus ebareeglipärase põhiplaaniga, järgides kõrgendiku kuju. Pealinnusest on alles vaid mõned müürijäänused SW-küljel, samuti sillasammaste jäänused pea- ja eeslinnuse vahelises vallikraavis. Suhteliselt palju on  järel eeslinnuse müüre koos 4-tahuliste mitteflankeerivate tornidega NO- ja O küljel. Eeslinnusest SW jäi väiksem eeshoov, eraldatud vallikraaviga, sellest pääses omakorda konvendihoonelaadsesse pealinnusesse, kus paiknes kabel. SO-küljel on müür lõhutud kiriku ehitamisega 18 s. SW-W küljel on ringmüür säilinud pidevana, kuid madalamana. Linnusest saab  etekujutuse vaid 17.s. plaani põhjal. Linnuse kaitseks o-st oli nii eeslinuse kui ka pealinnuse ees poolümarate suurtükitornidega parhamitaoline eeskindlustus. Kõik müürid on maakivist ja tellisest. Kastelli pindala 3800m2.
(arh. mälestise pass, 1983, EA)
Mälestis on tähistatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 13.s. I poolel, 1248 ürikuliselt teada esimene foogt. Esialgu ehit. tõenäoliselt puidust, 14.s. I p. kivist eeslinnus,  14.s. II p. pealinnus. 
1470 komtuuri residents.  Värava kõrval olev torn ehit. tõenäoliselt 15.s.  Praegune väravakuju 18.s. pärineb. 
15.s. 70-ndail kõrgendati ringmüüri ja ehit. enamohustatud kirdeküljele ette parhamüür väikeste poolümatate tulirelvatornidega. Linnus alates Põhjasõjast täielikult varemeis.
1939 korrastati värav ja sellest kahele poole jäävad kaitsekäigu fragmendid paari meetri ulatuses. 1954 konserveeriti värava kõrval paiknev torn (E.Põllu juhtimisel)
(arh. mälestise pass, 1982)</span>


source: A
code: 14486
name: Karksi kirik, 1778.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 562
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Karksi Peetri kirik on orienteeritud erandlikult N-S suunaliselt, altar paikneb ühelöövilise koorita saalruumi N-otsas, samas liitub  pikihoonega käärkamber, lõuna otsas massiivne 4-tahuline torn puidust ülaosa ja barokse vahekupli ning kiivriga. Barokset üldmuljet rõhutavad pikihoone ja käärkambri tõstetud räästaga katus, karniisid, kõrged segmentkaarsed aknad lukukivi ja nurgalaienditega krohviraamistuses. Portaalid on raamistatud pilastrite ja neid ühendava karniisiga, ümarkaarset ukseava ääristab lukukiviga krohviliist. Interjööri kujundab karniiside ja rosettidega peegellagi. Sisustuses on rokokoomotiividega hilisbarokkaltar, maalingutega oreliväär, vaskne laelühter, orel. Käärkambris vana kiriku altar. (EA)
Mälestis on tähistatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1773-78 linnuse varemete O-küljele 17.s. eksisteerinud väikese võlvitud kabeli kohal. Suuremad remondid 1840-41 ja 1928 hõlmasid eeskätt torni. 1995 uuendati tornikiivrit ja vaskne tornikukk sai uue kuldse kuue. (EA)</span>


source: A
code: 14487
name: Karksi kabel, 18.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 564
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ruudukujulise põhiplaaniga, kõrge barokse katuse ja  segmentviiludega väike võlvitud ehitis. Fassaade liigendavad pilastrid ja karniisid;  ümarkaarne lukukividega sissepääsuava on krohviraamistusega ja esile tõstetud kolmnurkfrontooni kandva risaliidiga. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  arvat. 18.a. IV v. (Sarnasus detailides lubab arvata, et kabel ehitati 1770. a-il üheaegselt Karksi kirikuga ja samade meistrite poolt)(EA)</span>


source: A
code: 14489
name: Karksi pastoraadi kelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Poolmaapealne suur s-kivi viilkatusega ehitis. Sissepääs otsauksest. Otsviil püstlaudisega. Ukseava ümber omapärane risaliidina eenduv dekoratiivne punastest tellistest  ja maakividest sein, mis vormistatud pealt väikse kolmnurgana.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul</span>


source: A
code: 14490
name: Karksi-Nuia õigeusu kirik, 1876.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Karksi-Nuia Püha Aleksei Moskva kirik. 
Historitsistlik, piklik, ladinaristikujulise põhiplaaniga ja kellatorniga  krohvitud paekivihoone. Torne 2: 4-tahulisel alusel 8-tahuline  telkkiivriga kellatorn ja väiksem 8-tahuline telkkiivriga torn. Plaanilahendus traditsiooniline, kellatorni ja apsiidiga. Ikonostaas lihtne, historitsistlik.
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1876.</span>


source: A
code: 14491
name: Karksi mõisa valitsejamaja, 18.-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega ühekorruseline kiviehitus. Kõrgel soklil. Hoonet katab poolkelpkatus. Nurkad rusteeritud nurgaliseenidega. Viilude all lai vahevöö. Hoone otsale on ehitatud kõrgel soklil puitveranda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnusest eraldi asuv mõisakeskus kujunes välja 17.s. 18.s. kuulus koos naabruses asuvate Õisu ja Heimtaliga v. Sieversitele.
Valitsejamaja on ehitatud 19.s.algul. 19.s. lõpul ümberehitatud.</span>


source: A
code: 14492
name: Karksi mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega park(8,9ha) paikneb peahoone ees. On planeeringult vabakujuline, äärtel tiheda istutusega. Teedevõrk  on vabakujuline. Reljeefilt  tasane. 
Esiväljak on avar, ebakorrapärane, ääristatud eriliigiliste, üksteist täiendavate puudegruppidega (tamm, pärn, lehis).
Pargi põhiosa on tihe, suletud ilmega vabakujuline puistu. Praegu on pargi põhiosa tihedalt täis jalgradasid. Puistu kaguosas on palliplats.
Pargi lõunaosas aida taga asub neli põhjaveetoitelist tiiki, kolm neist on suhteliselt korrapärase kujuga ning paiknevad üksteise suhtes paralleelselt, neljas tiik on suurem ja paikneb teiste suhtes risti. Tiigid on omavahel ühenduses kraavikeste kaudu. Tiikide vahel asuvad osaliselt säilinud puiesteed. Puud paiknevad üksikult või pargi äärealadel suurte gruppidena, kontrastselt (tamm-vaher-lehis), introdutsentidest esinevad siberi seedermänd, hobukastan. 
Põhipuuliigid on saar, vaher, pärn ja tamm.
(Pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 18. sajandi lõpus, 19. sajandi jooksul laiendatud ja täiendatud.</span>


source: A
code: 14493
name: Karksi mõisa tall-tõllakuur, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, krohvimata maakiviehitus, mille kividevahelises krohvis dekoratiivse elemendina kivikillustik. Hoonet katab lame poolkelpkatus.  Külgfassaadis lihtne räästakarniis, poolviilus lihtsalt üleulatuv räästas. Esifassaadis 4 avaga kaaristu, sügava ulualuse ees.  Avad on ääristatud tellistega hambuvate plokkidena.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I v.</span>


source: A
code: 14494
name: Karksi mõisa ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud kivihoone, kõrge viilkatusega, räästa- ja viilukarniisid. Hoone esifassaadi keskteljel on lai kergelt eenduv keskrisaliit, mis kaetud laia ja madala kolmnurkfrontooniga. Esikülje seinapinnad kogu ulatuses rustreeritud. Segmentaknaid on keskrisaliidi keskteljel paikneva peaukse külgedel üks ja tiibadel samuti üks. Aknad on paigutatud kaarpetikutesse, mis on kujundatud kolmest kõrgest petikust. Neist keskmine kõrgem ja laiem aken asub kaare segmendis. Ka kolmnurkviilus on suur, kolmeks liigendatud segmentaken. Peauks lai rõhtlaudvoodriga, kaarega. Maapind on ettesõiduks ukse ees laialt tõstetud. Hoone täies ulatuses võlvitud keldriga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I p.</span>


source: A
code: 14495
name: Karksi mõisa sepikoda, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sammastikuga, ulualusega, nurgakvaadritega dekoratiivse  kivikillustiku krohviga kivihoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis rajati tõenäoliselt koos Karksi ordulinnusega 13. sajandil. Vanimad andmed mõisa hoonestuse kohta on säilinud 17. sajandist. Hoonestuse hilisemat arengut kajastavad 19. sajandist pärinevad hoonete nimistud ja kaardid. Sepikoda on ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi viimasel veerandil, kindlasti peale 1865. aastat. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Schloss Karkus, mis tuleneb kõrvaloleva ordulinnuse nimest. Hoone funktsioon muutus pärast riigistamist, kui  mõisa maad tükeldati 54. asunikukohaks. Sepikoda on kohandatud elumajaks.</span>


source: A
code: 14496
name: Karksi mõisa metsnikumaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viinaköök – metsnikumaja, hilisem tööliste- ja teenijatemaja. Tiibhoonega liigendatud 1,5-kordne krohvitud kivihoone. Hoonet katab viilkatus. Viilkatus omab üleulatuvaid räästaid, mille tormilauad kujundatud ehispitsina. Kinniehitatud viiluosa kelbakolmnurga all on rõhtlaudadest. Räästa ja viilu all lai vahevöö ja räästakarniisid. Aknad 6-ruudulised.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis rajati tõenäoliselt koos Karksi ordulinnusega 13. sajandil. Vanimad andmed mõisa hoonestuse kohta on säilinud 17. sajandist. Hoonestuse hilisemat arengut kajastavad 19. sajandist pärinevad mõisa kaardid ja hoonete nimistud. Sepikoda on ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi viimasel veerandil, kindlasti pärast 1872. aastat. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Schloss Karkus, mis tuleneb kõrvaloleva ordulinnuse nimest. Mõisa maad tükeldati peale riigistamist 54. asunikukohaks. Hoone on endiselt kasutuses elumajana.</span>


source: A
code: 14497
name: Morna mõisa peahoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, ühekorruseline kivist hoone. Kaetud kõrge täiskelpkatusega. Esikülje keskel sisepääsu ees lahtine eeskoda, aknad ülaosalt kergelt kaarjad. Sisekujundus tagasihoidlik. Vestibüüli lage kaunistab metallrosett</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud tõen. 19.s. II p., järgib aga 18.s. lõpu ehitustraditsioone. 
Alates asutamisest kuni 1919. aasta võõrandamiseni oli mõis von Siversite perekonna valduses, mõisa viimane omanik oli Karl von Sivers.</span>


source: A
code: 14498
name: Morna mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike vabakujuline park on kaheosaline.  Piirneb ühelt küljelt väga suure viljapuuaiaga. Esiväljaku moodustab pikk ovaalse kujuga muruplats, mille keskteljelt mõnevõrra küljele viidud lõpus paikneb peahoone, väljaku teist otsa liigendab tiik. Väljak on ümbritsetud ringteega, mille tagaservaks on ainulaadne elupuust tihe “sein”. Elupuuhekid on ulatuslikud ja kõrged, moodustades esiväljakust ümbritsevast maastikust isoleeritud ruumi. Fooni loovad vabakujuliselt paigutatud pärnad, vahtrad ja nulud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud  19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14499
name: Morna mõisa piirdemüürid, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist, vabaladu  ca 0,5-0,7m kõrgune ja 1m laiune piirdemüür, mis piirab kogu  parki. Piirdemüüri on aegade jooksul sisse kasvanud suured puud, mis moodustavad müüriga omapärase ehitusliku piirde.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud peale härrastemaja valmimist 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14500
name: Morna mõisa töölistemaja 1, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvimata maakivihoone. Kaetud poolkelpkatusega. Avad kuueruudulised, markeeritud punaste tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit.  19.s. viimasel veerandil</span>


source: A
code: 14501
name: Morna mõisa töölistemaja 2, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvimata maakivihoone. Kaetud poolkelpkatusega. Avad  markeeritud tellistega. Külgfassaadides ja poolviilu kelbakolmnurga all laiad, tuulekasti laadsed laudkarniis</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit.  19.s. viimasel veerandil</span>


source: A
code: 14502
name: Morna mõisa ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne maakivist krohvimata hoone. Kaetud poolkelpkatusega. Külgfassaadis ja poolviilu kelbakolmnurga all lihtne laudkarniis. Esifassaadis ulualune, mis kaetud 4  arkaadiaga kaaristuga. Selle kõrge kaarega silluste kannad toetuvad kitsa talumivööga neljatahulistele telliskivisammastele.  Hoone poolviilus 8-ruuduline lakaaken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14503
name: Morna mõisa aednikumaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, lõhutud maakivist krohvimata ehitus. Kaetud laiade üleulatuvate räästastega viilkatusega.  Lameda kaarega aknad on raamitud tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14504
name: Morna mõisa tall, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvimata maakivihoone. Kaetud kõrge viilkatusega. Omab astmelist telliskivikarniisi, tellistega on ääristatud ka avad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14505
name: Morna mõisa tõllakuur, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tellistest ja maakividest krohvitud kivihoone. Kaetud viilkatusega.   Räästad üleulatuvad, karniisideta. Avad pealt lameda kaarega. Sissepääsuväravad hoone otstest. Aknad väiksed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14506
name: Morna mõisa kasvuhoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, lõhutud maakivist krohvimata ehitus. Kaetud kõrge viilkatusega.  Lameda kaarega avad on raamitud tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. IV v. Säilinud ainult otsahoone, kasvuhoone osa hävinud.</span>


source: A
code: 14507
name: Morna mõisa kasvuhoone korsten, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Punasest tellisest puhta vuugiga, neljakandiline,  koonusjalt ahenev korsten.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19/20s. vahetusel.</span>


source: A
code: 14508
name: Tuhalaane õigeusu kirik, 1872.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik tüüpprojekt. Traditsiooniline, kreekaristikujulise põhiplaaniga, viiekupliline maakivihoone. Kesktelje suhtes sümmeetriline. Torne 5 (+1 hävinud) - kõik 8-tahulised, kuppel + sibulkiivriga. Fassaadid liigendamata, puhasladu hall- valged, tornid krohvitud, ümar- ja poolümarakendega ning tramuugiga tiibuksega. (õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1872.</span>


source: A
code: 14509
name: Polli mõisa peahoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, kahekordne, eterniitkatusega,  krohvitud ja valgeks värvitud tellishoone. Keskmisele varasemal perioodil rajatud osale liituvad juurdeehitused. S-küljel peasissepääsu ees on kõrgel soklil  lahtine veranda, mida katab puitpitsdekooriga lame katus. Teine lahtine veranda paiknes maanteepoolse fassaadi keskteljel, mis varasema eeskujul taastati 1950-ndate lõpul. 
1920 a-te algul on lisatud hoone tiibadele II korrus ja muudetud siseplaneeringut. Endisel kujul jäid püsima  vaid kaks saali, köögid ja kontoriruumid. Säilinud on ka neobarokne figuraalmotiividega glasuurpottahi, treitud detailidega puhvetikapp, söögisaali kassettlagi ja saali uksed.
(pass, 1983; EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Polli mõis on tekkinud ühest esimesest  Eesti vabatalust. 
Kujunes omaette rüütlimõisaks pärast Põhjasõda, mil ta eraldati naabruses oleva Karksi mõisa maadest. 1744.a. kinkis keisrinna Jelisaveta Petrovna mõisa oma soosikule kantsler A. Bestuzev-Rjuminile. Kolm aastat hiljem müüdi mõis maanõunik von Taubele ning  1770-tel aastatel siirdus mõis maakonnakohtunik Magnus von Duntenite omandusse, kes püstitasid mõisa varaklassitsistliku kahekorruselise kivist peahoone. 1826.a. müüdi mõis võlgade tõttu kreissaadik Konstantin von Strykile. Strykide valdusse jäigi Polli kuni 1919. aasta võõrandamiseni.
Härrastemaja on ehitatud 19.s. I veerandil (täpne kirjeldus 1866) Praeguse kuju omandas 1887.a. kui ümberehitusi teostas  mõisaomaniku poeg Edgar v. Stryck.
1921.a avati häärberis põllumajanduskool, mis 1944 reorganiseeriti Polli aiandustehnikumiks ja millele hiljem liitus teaduslik pool. Praegu  teadustööd jätkav Polli Aianduse Instituut on mõisaruumidest välja kolinud.
(ajalooline õiend, 1984)</span>


source: A
code: 14510
name: Polli mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suure hästisäilinud vabakujundusliku pargi tuumiku suurus on 9,6ha, millele liitub 18 ha parkmetsa. Mõisa kõrvalhoonete suurte funktsionaalsete vabakujunduslike gruppide paiknemine on omane Lõuna-Eestile ja on tingitud vaheldusrikkast maastikureljeefist, millest lähtub ka kogu pargiplaneering. Tuumiku moodustavad 2 kujunduslikku telge - üks orienteeritud härrastemaja keskteljelt pargisügavikku, teine otsafassaadilt langevale pargiaasale ja paisjärvele orus. Mõlemad loetavad. Pargi omapärast võlu aitasid ilmestada ka mitmed väikevormid - paviljonid, lehtlad, sillad. Kahjuks tänaseks kõik hävinud. Park oli ja on liigirikas. Tänaseks kasvab seal ~170 erinevat vormi ja liiki okas- ja lehtpuid. Põlispuude rühmi on nii 19.s. algusest kui ka 20.s. algusest. (ajalooline õiend, 1984)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Nagu igal pool mujal on ka siin kujunenud järk-järgult - varasematele osadele liideti ajapikku uusi. Praeguse hästisäilinud vabakujundusliku põhiosa rajamine dateerub 19.s. alguskümnendisse. Suuremad ümberplaneeringud toimusid 1890-nda a. paiku mõisahärra E.v. Strycki poolt ja seda  mõningatel andmetel maastikuarhitekt G.Kuphaldti rekonstrueerimisplaani järgi (plaanid olevat kaduma läinud sõja ajal)
(ajalooline õiend, 1984)</span>


source: A
code: 14511
name: Polli mõisa pargi väravapostid, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tahutud graniidist väravapostid. Toetuvad vundamendile ja koosnevad 3 suuremast ja 3 väiksemast risttahukast, pealt püramiidja lõpetusega. Metallvarbadest väravad pole säilinud, samuti on hävinud parki lõunast piiranud tellismüür.
(ajalooline õiend, 1984)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paigaldatud 19.s. lõpul v. 20.s. algul.</span>


source: A
code: 14512
name: Polli mõisa aia piirdemüür, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge punastest tellistest piirdemüür, mis piirab endist rohtaeda</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud rohtaia piirdeks 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14513
name: Polli mõisa koertemaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, dekoratiivne, puhta vuugiga historitsistlik tellishoone. Seinad liigendatud nurgapilastrite ja petikutega. Laastust viilkatus kaetud lainelise, ažuurse ehispitsist tornilauaga. Viilus laia eenduva tellisäärisega ümbritsetud väike ümmargune aken. Viilu all ehisvöö koonusekujuliste konsoolide ja kaartega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14514
name: Polli mõisa jääkelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümmarguse põhiplaaniga ja koonusekujulise algselt õlg, nüüd laastkatusega, võlvitud maakivikelder. 
(ajalooline õiend, 1984)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Valminud 1866.</span>


source: A
code: 14515
name: Polli mõisa ait-kuivati, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik,  suur krohvitud kivikatusega telliskivihoone. Hoone keskosale on hiljem ehitatud puidust rõhtlaudvoodriga pealisehitus. Räästa all lai, sügava profileeringuga räästakarniis, mille all esifassaadis triglüüfide vööd imiteeriv vöö, puidust sambad. Ulualuse ja hoone nurkades jõuliselt kavandatud kvaadrid.
(ajalooline õiend, 1984)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1835.</span>


source: A
code: 14517
name: Polli mõisa kasvuhoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paikneb endises rohtaias, aednikumaja kõrval. Säilinud kaldega konstruktsioon ja köetav, punasest tellisest abihoone selle otsas. (inspekteerimisandmed, 1997)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul. Vanast säilinud ainult kavatis.</span>


source: A
code: 14519
name: Polli mõisa moonakatemaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, krohvitud, viilkatusega tellishoone. Nagu teistel teenistujatemajadel on sellelgi otsast sissepääsu ees lahtine puitääre ja postidega, lameda viilkatusega veranda.
(inspekteerimiskaust, 1997)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14520
name: Polli mõisa tall, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paikneb peahoonest kirdes, moonakatemaja vahetus läheduses. Suur, ristkülikukujulise põhiplaaniga, maakividest ja tellistest müüridega ühekordne hoone. Hoonet katab viilkatus, mille katend oli algselt laast.  Karniisid ja avade punaset tellisest äärised on seotud maakivist müüridega  hambuvate plokkidena. Hoone avasid on hiljem (arvatavasti põllutöökooli päevil) tugevdatud betoonist ääristega, mille vormistus on sobitatud algsete avadega. Uksed ja aknad erineva suurusega.
 Hoone idapoolsesse otsa jääb pealesõidutee, mille kaudu on  otsepääs pööningule.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa varasem ajalugu on seotud Karksi linnuse ja mõisaga. Iseseisvaks mõisaks sai Polli aastatel 1724-31. Mõisa hoonestus tekkis tõenäoliselt 18. sajandil. Esimesi konkreetseid andmeid hoonete kohta on 19. sajandi esimesest veerandist. Kõrvalhooneid on  olnud mõisas rohkesti terve 19. sajandi vältel. Tallihoone on ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi viimasel veerandil. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Pollenhof. 1940. aastatel ehitati hoone ümber töökojaks. 1960. aastatel lisati hoonele juurdeehitis.</span>


source: A
code: 14521
name: Polli mõisa karjalaut, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1 karjaõue hoonetest. Historitsistlik, massiivne, maakiviehtitis, kõrge viilkatusega. Teise korruse heinahoidlasse viib kõrge, pöördega pandus. Avade küljed ja karniisid on punastest tellistest. 
Hoovi suleb tagaküljelt kõrge müür, esiküljel 2 suurt väravat, nende vahel lihaait (?) 
(Inspekteerimis kaust, J.Vali, 1997)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Praegused hooned ehit. 19.s. teisel poolel seal juba 19.s. algul paiknenud puithoonete asemele.
(ajalooline õiend, 1984)</span>


source: A
code: 14522
name: Polli mõisa härjatall, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, massiivne, maakiviehitus. Mida katab vintskappidega kõrge  viilkatus. Ümarkaarsed aknad raamistatud punaste tellistega. Katusealusesse heinahoidlasse pääseb otsaviilul asuvatest värvatest  kõrge, pöördega panduselt.
(instekteerimisandmed, 1997)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Praegused hooned ehit. 19.s. teisel poolel seal juba 19.s. algul paiknenud puithoonete asemele.
(ajalooline õiend, 1984)</span>


source: A
code: 14523
name: Polli mõisa lihaait, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Karjaõue 1 hoonetest. Madal, punstest tellistest ja maakivist, kõrge viilkatusega hoone. Avad markeeritud punaste tellistega.
(inspekteerimiskaust, 1997)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Praegused hooned ehit. 19.s. teisel poolel seal juba 19.s. algul paiknenud puithoonete asemele.
(ajalooline õiend, 1984)</span>


source: A
code: 14524
name: Polli mõisa ametnikemaja 1, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone olnud tisleri töötuba. Historitsistlik, 1-kordne, väljaehitatud katusekorrusega, puhasvuuk punasest tellisest laast viilkatusega hoone. Praegu katusekatteks eterniit. Ilusate ümarkaarsete akendega, mis kaunistatud pealt dekoratiivsete ehiskarniisidega. Heas seisukorras. Puutöökoja kõrval asub end. sepikoda.
(inspekteerimisandmed, 1997)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 14525
name: Polli mõisa ametnikemaja 2, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, 1-kordne, väljaehitatud katusekorrusega, puhasvuuk punasest tellisest viilkatusega hoone (Praegu katendiks eterniit, varem laast). Ilusate ümarkaarsete akendega. Heas seisukorras.
(inspekteerimisandmed, 1997)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. lõpul v. 20.s. algul.</span>


source: A
code: 14526
name: Polli mõisa viinavabrik, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, madalamale 1-kordsele maakiviseintega poolkelpkatusega hoonele liitub 2-kordne krohvitud seintega viilkatusega ehitis, mille nurgas silmapaistev massiivsel soklil kõrge ahenev tellikivist korsten. Omaaegset viinavabrikut  on mitu korda restaureeritud.
(Ajalooline õiend, 1984)

Arh. mälestise pass, E.Kangilaski, 1983
Polli mõis. Ajalooline õiend, E.Kangilaski, 1984.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14527
name: Polli mõisa viinameistri maja, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, maakivisoklil, 1-kordne ja väljaehitatud ärklikorrusega vahvärkhoone. Kaetud viilkatusega, millel ääres puitpits. Seinad vahvärksõrestikuga, mille vahed täidetud voodrilaudadega kas horisontaalselt, vertikaalselt või diagonaalselt. Vertikaalne on otsaviilu laudistus, mille otsad kujundatud viilu all ehispitsina. Otsas asuva sissepääsu ees puitpostide ja äärisega lahtine veranda, mida katab samuti viilkatus, kinniehitatud otsaviiluga, miile alläär ehispitsina. Katust kannavad saledad puittulbad, mille ülal tugikäppi asendavad ažuursed kolmunrgad. Postidevaheline ažuurne rinnatis omab balustritele lähedast motiivi. Korsten omab rikkalikku karniiside ja vöödega kujundatud piipu. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul v. 20.s. algul.</span>


source: A
code: 14528
name: Polli mõisa viinaait, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, pikk kaheosaline viilkatusega hoone. Alumine hoone on lõhutud maakividest, krohvimata. Viilkatusel üleulatuvad räästad , mille viil oli kaetud lainemotiivilise ehislauaga (praeguseks säilinud ainult väike jupp). Avad pealt ümarkaarsed ja ääristatud  tellistega hambuvate plokkidena. Teine kõrgemal künkal asuv punastest tellistest puhta vuugiga hoone on samuti kaetud viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14529
name: Tätta talu rehielamu, 1860.a.
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tüüpiline 19.sajandi rehielamu. Kambritepoolsesse otsa on ehitatud rohkete klaasakendega veranda. Rehealune on kasutusele võetud loomalaudana. Laastukatus on asendatud eterniidiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1860.a.</span>


source: A
code: 14530
name: Tätta talu keldrimaja, 1936.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega kaheosaline elumaja. Majandusruumide osa risttpalk puithoone, eluruumide osa krohvitud puithoone. Kaetud viilkatusega. Viimistluses torkab silma   dekoratiivselt laotud puhasvuuk maakivisokkel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1936.</span>


source: A
code: 14531
name: Tätta talu ait-riistakuur, 1919.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk mitmeosaline puithoone. Kaetud viilkatusega. Räästaotsad pikalt üleulatuvad. Aida osas ristpalksein ja ulualusega katuseosa. Riistakuuridesse viivad  suured kahepoolega seinakõrgused uksed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1919.</span>


source: A
code: 14532
name: Tätta talu ait-viljakuivati, 1927.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega  puithoone. Aida osas puhasvuuk dekoratiivne maakivisokkel. Kaetud viilkatusega. Katusealune väljaehitatud. Otsasein ristpalkidest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1927.</span>


source: A
code: 14533
name: Tätta talu küün, 1894.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtne majandushoone. Seinad valdavalt puidust . Kaetud  viilkatusega. Hoonele liitub laut.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1894.</span>


source: A
code: 14534
name: Tätta talu laut, 1894.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, kõrgel maakivisoklil majandushoone. Kaetud viilkatusega. Lauta sissepääsud on  kolme kahepoolega ukse kaudu. Hoone on kokku ehitatud küüniga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1894.</span>


source: A
code: 14535
name: Tätta talu saun, 1915.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike lihtne puithoone. Kaetud viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1915</span>


source: A
code: 14536
name: Turva vesiveski, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne 2-korruseline, krohvimata telliskivikivihoone. Kaetud poolkelpkatusega. Keldrikorrus purustatud maakividest, avad markeeritud punaste tellistega.  Kelba all ja katuseräästa all kaunistustega telliskarniis. Sisustus pole säilinud. 
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavalt vanale veskikohale ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14537
name: Kolga-Jaani kirik, 14.-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 569
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kolga-Jaani Johannese kirik. Hilisgooti, algkavatises nelinurkne kooriruum moodustab O-võlviku positsioonis, mille O-seinas sakramendi- ja piscinanišš. Paest ja ridamisi laotud maakivist seinamüürid on erandlikult paksud (keskm. 2m) Märkimisväärne on müüritrepi ja käärkambri puudumine. Algsed aknad paiknesid kõrgel ja olid praegustest väiksemad. Algkiriku välisilmet iseloomustavad veel üksnes kantkivist laotud puhtad nurgaketid. W-portaal on ümberehitatud ja väike kõrvalportaal kinnimüüritud. Interjööris telkvõlvitaolised servjoonvõlvid on laotud nii, et võlvikivid paiknevad diagonaalsete servjoontega risti, kuid reastuvad kalasabataolises järjestuses võlvi risttelgede joonel. Kaks nelinurkse ristlõikega vööndkaart toetuvad laiadele konsooliliistudele, mille ristlõige on kolmnurkne. Sisustuses altarikrutsifiks, maalid orelivääril, vaskne laelühter. (EA; arh. mälestise pass, 1983) 
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 14.s. algupoolel suhteliselt laia ühelöövilise hoonena. Võlviti 14.s. viimasel veerandil kolme ühtlase võlvikuga ruumiks. Praegune neogooti torn püstitati 1875; samal ajal kaotas katus kõrge gootipärase algkuju. 1904-05  ehitati kõrgel paiknenud kitsad algaknad suuremaks ja kaunistati vitraazidega. (EA; arh. mälestise pass, 1983)</span>


source: A
code: 14538
name: Kolga-Jaani kirikuaed, 14.-19.saj.
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 569
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivimüüriga ümbritsetud 13.-18. saj matmispaik kiriku ümber on lage, kasvab ainult 2 põlistamme. Kividega sillutatud kõnniteed (2004. a sillutati peaväravast kirikusse suunduv tee ja põhja, õpetaja elamu suunas kulgev jalgtee) ja murupind.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kolga-Jaani kirik on ehitatud 14. sajandil. Seda ümbritsev kirikuaed on tõenäoliselt rajatud üheaegselt koos kirikuga. Kirikut ümbritseb matusepaik oli aktiivselt kasutuses kuni 19. sajandini. Kihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on Klein-St. Johannis.</span>


source: A
code: 14539
name: Kolga-Jaani kirikuaia kabel, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 569
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mansardkatusega krohitud kiviehitus. Piibersaba kivikatus.Interjööris olid peale restaureerimist katkendid barokkaltarist, mis telliti 1681 pärat suurt kiriku remonti, kuid niiske keskkonna tõttu paigutati altar kirikusse. Kabel on kasutusel lahkunute ärasaatmisel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1846.</span>


source: A
code: 14540
name: Kolga-Jaani kirikuaia piirdemüür, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikaia piirdemüür moodustab tervikliku piirde ümber kiriku. Materjalina on kasutatud maakivi. Müüris on 4 ava jalgväravatega, neist esiküljel peavärav kahepoolne, mis valmistatud 2004.a. Müür on pealt tasandatud mördiseguga, et sadeveed ei kahjustaks müüre.</span>


source: A
code: 14541
name: Kolga-Jaani õigeusu kirik, 1871-1873.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kolga-Jaani Püha Nikolai kirik. Historitsistlik, kreeka risti kujulise põhiplaaniga, viiekupliline apsiidiga ja väikese kellatorniga maakivihoone. Torne 6 - kõik 8-tahulised ja kuppel + sibula kujulise kiivriga. Fassaadid liigendamata, puhasladu, valge ja punakas hallid, tornid krohvitud. Ümar ja poolümaraknad, tiibuks framuugiga. Ikonostaas lihtne, historitsistlik. (õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit 1871-73.</span>


source: A
code: 14542
name: Rõika peeglivabriku veskihoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Veskihoone on kolme põhikorruse ja katusealuse korrusega valdavalt maakivist hoone, puidust juurdeehitus on lisandunud 20. sajandil. Hoone lihtsaid avatäiteid ümbritseb punastest tellistest raamistus. Samamoodi, punase tellisega, on vormistatud ka hoone nurgad. Aknaavad on klaasplokkidest, või väikeseruudulise raamjaotusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ajalooürikutest on teada, et päris esimese katse sealmail klaasi valmistada tegi Põltsamaa ettevõtlik mõisnik Lauw, kes uute sissetulekuallikate otsinguil rajas Põltsamaa jõe äärde Rõika metsavahikoha lähedale ahju, kus juba 1764. aastal alustati rohelisest klaasist pudelite ja muude nõude tootmist. Seda maakohta tunti ümbruskonnas Laashoone nime all. 
Rõika-Meleski klaasitööstuse ajaloo säravamate lehekülgede eest tuleb aga tänulik olla Amelungide suguvõsale. Nimelt oli Carl Philipp Amelung üks nendest Peterburi ärimeestest, kes moodustasid 1792. aastal firma Rautenfeld, Amelung ja Co. Firma rentis Põltsamaa mõisnikust maha jäänud klaasitööstuse ning hakkas 1794. aastal ehitama Võisiku mõisa maadele uusi, Meleski ja Rõika vabrikuid. 
Aastas tehti umbes 32 000 peeglit ning neid turustati Baltimaades, Sise-Venemaal ja Aasia kubermangudes, samuti Rootsis ja Ameerikas. 
Aastail 1864—1866 klaasivabrik rekonstrueeriti. Ehitati uus Siemensi klaasiahi ja klaasipuhumine asendati tahvelvaluga. 
Pärast Esimest maailmasõda kadus Venemaa turg, ka toorainet nappis. 1916. aastal seiskus vabrik täielikult. 
Koos teiste suurkodanlastega omandas ettevõtte mõne aja pärast eesti ärimees Jüri Toss ning 1922. aastal alustas vabrik pudelite puhumisega taas tööd. Rõikal peegleid enam ei tehtud, selle vahetas välja jahu-, villa- ja metsatööstus. 
1924. aastal rentis klaasivabriku Tänassilma mees Johannes Lorup, kel olid laialdased, Saksamaalt ja Tšehhist omandatud klaasivalmistamise teadmised.
Aastail 1924—1928 tegutses Meleskis klaasitöönduskool. 
1934. aastal siirdus Johannes Lorup Tallinna, viies endaga kaasa suure osa töölisigi. Seal avas ta uue klaasivabriku. Nii kasvas Meleskist välja omaaegne Tarbeklaas. 
Meleskis on üle elatud keerulisi ja muutlikke aegu — nii enne sõda, sõja ajal kui pärast seda. 
Töö seiskus lõplikult aastal 1992.

Veski tootmishoone vanem osa on ehitatud arvatavalt 19.s. II v. ja suurem uuem osa 19.s. III v. Puidust juurdeehitus 20.s. II p.</span>


source: A
code: 14543
name: Rõika peeglivabriku veski tamm, 20.saj. I pool
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Endise vesiveski tammist on nähtavalt säilinud maakividest ja tellistest laotud osa, mille külge kinnitusid ülestõstetavad tammiväravad. Väravapostid on kaetud tsementkrohviga ning nendes on metall-latid, mille külge omakorda kinnitusid tammiväravad, mis ei ole säilinud. Tammi kunagine ülejäänud kehand, mis koosnes tõenäoliselt mullast ja kividest, on ümbritseva maastiku ja jõekaldaga ühte sulanud ning ei ole visuaalselt jälgitav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vana-Põltsamaa mõisa omanik Johann Woldemar von Lauw (surn. 1786) rajas 18. sajandi keskel Võisiku mõisa maadele Rõika metsavahikoha lähedale väikese klaasiahju, kus alustati  tootmisega 1764. aastal. 1792. aastal moodustasid Peterburi ärimees Carl Philip Amelung, Võisiku mõisnik Georg von Bock ning Riia raehärra E. Rautenfeld koos von Berendsiga aktsiaseltsi Amelung & Co, mis alustas 1794. aastal ehitama Põltsamaa mõisnikust maha jäänud maadele Meleski ja Rõika vabrikuid, millest aastatel 1792-96 kujunes välja Eestimaa suurim tööstusettevõte Rõika-Meleski klaasi- ja peeglivabrik (Spiegelfabrik Catharina-Lisette undter Woiseck). 1830.-40. aastatel rakendati tehases tööle uued lihvimis- ja poleerimismasinad, ehitati uued kilomeetripikkused tammid ning laiendati-süvendati jõesängi. Klaasivabrik rekonstrueeriti aastatel 1864-66. Amelingidele kuulus vabrik 1901. aastani, seejärel müüdi majanduskriisi mõjude käes vaevlev ettevõte Peterburi ärimehele W. Tubienile. Venemaa turu äralangemise järel seiskus vabrik 1916. aastal täielikult. 1920. aastatel võtsid ettevõtte üle eesti põllumehed, kes panid Rõika peeglivabriku asemel käima jahu-, villa- ja metsatööstuse. Nõukogude ajal ettevõte natsionaliseeriti. Rõika veski tamm on tõenäoliselt rajatud mitmes etapis, kõige hilisemad lisandused 20. sajandi alguses ja 1920. aastatel. Nõukogude ajal kohandati veski vee asemel töötama elektri jõul. Sellega seoses juhiti vesi Rõika veskist kõrvale, millest alates on veskitamm seisnud kasutuseta. Vilja jahvatamisele kohandatud veski tegutses kuni 2002. aastani.</span>


source: A
code: 14544
name: Rõika peeglivabriku ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvitud puithoone. Hoone parempoolne ots maakividest. Kaetud poolkelpkatusega. Esifassaadi kogu ulatuses ulualune mille katuseräästas toetud peenikestele puitsammastele. Väärtuslikud on ka kahe poolega kalasabalaudise ja sepanaeltega aidauksed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 18.s lõpul või 19.s algul.
(http://www.klaasikunst.ee/index.php?x=1,163,0,1)</span>


source: A
code: 14545
name: Meleski klaasivabriku hoone, 19. saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, suur, eri aegadel ehitatud hooneterühm. Vanima maakividest ja tellistest hoone laiad vuugivahed kaunistatud värviliste klaasikildudega. Tehasehoone kõrval kõrgub ümara põhiplaaniga,  ülalt ahenev korsten. Hoone sees ja ümber vedeleb rohkesti vanu tootmisjääke.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ajalooürikutest on teada, et päris esimese katse sealmail klaasi valmistada tegi Põltsamaa ettevõtlik mõisnik Lauw, kes uute sissetulekuallikate otsinguil rajas Põltsamaa jõe äärde Rõika metsavahikoha lähedale ahju, kus juba 1764. aastal alustati rohelisest klaasist pudelite ja muude nõude tootmist. Seda maakohta tunti ümbruskonnas Laashoone nime all. 
Rõika-Meleski klaasitööstuse ajaloo säravamate lehekülgede eest tuleb aga tänulik olla Amelungide suguvõsale. Nimelt oli Carl Philipp Amelung üks nendest Peterburi ärimeestest, kes moodustasid 1792. aastal firma Rautenfeld, Amelung ja Co. Firma rentis Põltsamaa mõisnikust maha jäänud klaasitööstuse ning hakkas 1794. aastal ehitama Võisiku mõisa maadele uusi, Meleski ja Rõika vabrikuid. 
Aastas tehti umbes 32 000 peeglit ning neid turustati Baltimaades, Sise-Venemaal ja Aasia kubermangudes, samuti Rootsis ja Ameerikas. 
Aastail 1864—1866 klaasivabrik rekonstrueeriti. Ehitati uus Siemensi klaasiahi ja klaasipuhumine asendati tahvelvaluga. 
Pärast Esimest maailmasõda kadus Venemaa turg, ka toorainet nappis. 1916. aastal seiskus vabrik täielikult. 
Koos teiste suurkodanlastega omandas ettevõtte mõne aja pärast eesti ärimees Jüri Toss ning 1922. aastal alustas vabrik pudelite puhumisega taas tööd. Rõikal peegleid enam ei tehtud, selle vahetas välja jahu-, villa- ja metsatööstus. 
1924. aastal rentis klaasivabriku Tänassilma mees Johannes Lorup, kel olid laialdased, Saksamaalt ja Tšehhist omandatud klaasivalmistamise teadmised.
Aastail 1924—1928 tegutses Meleskis klaasitöönduskool. 
1934. aastal siirdus Johannes Lorup Tallinna, viies endaga kaasa suure osa töölisigi. Seal avas ta uue klaasivabriku. Nii kasvas Meleskist välja omaaegne Tarbeklaas. 
Meleskis on üle elatud keerulisi ja muutlikke aegu — nii enne sõda, sõja ajal kui pärast seda. 
Töö seiskus lõplikult aastal 1992.
Tööstuskompleksi hoone ehitatud 1866, millest annab tunnistust ka sissemüüritud kivi. Erinevad juurdeehitused pärinevad eri aegadest, millest viimased ehitatud 20.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14546
name: Pilistvere kirik, 13.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 570
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>3-ruumilisse algkavatisse kuuluvad kvadraatne koor, pikihoone ja W-torn. Müüritrepp algab pikihoone N-seinast ja suundub läbi W-seina võlvipealsele. Müürid on erakordselt paksud (paiguti kuni 2,25m), ehitusmaterjaliks pae- ja maakivi lisaks ka tellis. Torn on kõrge kaarava abil pikihoonega seotud, moodustab selle pikenduse ja rõhutab kompositsiooni pikitelge. I ehitusperioodil võlviti ainult koor. Portaalid on torni W-fassaadis ja pikihoone N-seinas. Kitsad ühejaolised aknad on sillatud teravkaarseks, ehisraamistus puudub. Kaks paari saledaid ümarsambaid jaotab ruumi 3-lööviliseks nelja traveega kodakirikuks. Kiriku kavatises, ruumipildis ja detailides väljenduvad Järvamaa, Gotlandi ja Tallinna eeskujud. (EA) 
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pilistvere Andrease kiriku paksud müürid laoti üles 13.s. II poolel Algkavatisse kuulus ka läänetorn, mille portaali kohal on avar roosaken. Pikihoone kahele piilarile toetuvad ristvõlvid pärinevad hiljemalt 14.s. algusest. Rootsi aja algul varemeis pühakoda taastati 17.s. lõpul ning arvatavasti siis sai torni kiviosa oma praeguse kõrguse. Pärast 1905. a tormikahjustust seisis kirik kaua ilma tornikiivrita, mis taastati alles 1990. (kalender "Eestimaa kirikud 2002")</span>


source: A
code: 14547
name: Pilistvere kirikuaed. 13.-20.saj.
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 570
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pilistvere kirik koos seda ümbritseva aiaga asub Pilistvere küla südames Pilistvere kirikla maaüksusel Kõo vallas Viljandimaal. Kirik paikneb küla läbiva maantee lõunaküljel vahetult tee ääres. Kirikuaia pikkus ida-lääne suunas on 100 m, laius põhja-lõuna suunas 80 m. Aeda ümbritseb ca 1,5 m kõrgune põllu- ja paekividest müür. Vahetult kirikut ümbritsev ala on lage, piki müüri äärt kasvavad kuused, tammed ja põõsad. Kiriku aeda on kasutatud matmispaigana 13.-18. sajandil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pilistvere kirik on tõenäoliselt ehitatud 13. sajandi II poolel. Kirikuaed on rajatud tõenäoliselt koos kirikuga. 19. sajandil lisati kirikuaeda kabel ning piirati ala müüriga. 1838. aastal lisati kirikuaia põhjaküljele piirdemüüri uhke klassitsistlikus stiilis väravaehitis. Pilistvere kiriku ajalooline saksakeelne nimetus on Pillistfer. Kirikuaeda on tõenäoliselt maetud kuni 20. sajandini.</span>


source: A
code: 14548
name: Pilistvere kirikuaia piirdemüür väravaehitisega, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaeda ümbritseb ca 1,5m kõrgune põllu-ja paekividest müür. Põhjaküljel on esinduslik väravaehitis 3 sissepääsuga, keskel suur värav ja äärtel väikesed jalgväravad raudvõredega. Ehitisel on terava viiluga kivikatus ja paekivi müürid, mis krohvitud ning lubjatud. Eenduvad pinnad on valged ja tasapinnad kollaseks värvitud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pilistvere kirik on tõenäoliselt ehitatud 13. sajandi II pooles. Kirikuaed on rajatud tõenäoliselt koos kirikuga. 19. sajandil lisati kirikuaeda kabel ning piirati ala müüriga. 1838. aastal lisati kirikuaia põhjaküljele piirdemüüri uhke klassitsistlikus stiilis väravaehitis. Pilistvere kiriku ajalooline saksakeelne nimetus on Pillistfer. Kirikuaeda on tõenäoliselt maetud kuni 20. sajandini.</span>


source: A
code: 14549
name: Pilistvere kirikuaia kabel, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 570
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>18. sajandi lõpus või 19. sajandi alguses valmis Pilistvere kiriku barokne tornikiiver. Säilinud esimesel Pilistvere kiriku piltkujutisel – E. P. Körbrei sulejoonisel 1842. aastast  - on näha ka kabelit, mille algne katus on olnud barokse kujuga ja tornikesega. Järgmine ajalooline foto pärineb 1929ndast aastast. Sellel on näha, et kabelihoonel on olnud kelpkatus. Praegu on hoonel madala kaldega viilkatus, mis pärineb ilmselt nõukogude ajast. Katusekatteks on nelinurksed eterniitplaadid. 
Ehitusmaterjalina on kasutatud pae- ja maakivi, lisaks ka tellist. Müüride paksus on keskmiselt 80 cm. Hoone on lihtsa nelinurkse põhiplaaniga, esiküljega kiriku (põhja) poole. Hoonel on kaks akent (ida- ja lääneseinas) ja üks kaarsillusega uks. Mõlemas otsaseinas on ava ka keldrisse. Kiriku poolne fassaad ja hoone otsafassaadid on algselt olnud krohvitud (krohv säilinud tänapäevani). Hoone lõunapoolne külg on krohvimata. Hoone fassaadidekoor on lihtne – kujunduselementidena on kasutatud nurgaketti (nurgarustika) ja avade lihtsaid ehisraamistusi. Esifassaadil on räästaservas olnud lihtne ilma profiilita karniis. 
Kabeli interjöör on lihtsa kujundusega – keldriruumil ja põhiruumil on silindervõlviga laed, mis on krohvitud. Seinad on samuti krohvitud ja lubjatud. Akendel on sepistatud trellid, mis ilmselt pärinevad ehitamise ajast. Akende väliskülgedel on säilinud sepistatud hingepooled ja suluse vastus, mis viitab sellele, et akendel võisid olla luugid. Läänepoolsel aknal on sisemises perimeetris säilinud pool lengi. Idapoolsel aknal on säilinud terve leng. Aknaraame säilinud ei ole. Ruumi põrandas on luuk, mille kaudu pääseb keldrisse. Luugil on säilinud sepistatud käepide ja lihtne sulussüsteem. Luuk avaneb kahes osas ja laudade kinnitamiseks on kasutatud sepanaelu. 
Säilinud on ka hoone algupärane välisuks ja ukse manused – sepishinged, karplukk koos vastusega, kaunistatud lukuplaadid ja laudade kinnitamiseks kasutatud sepanaelad.
Ruumi põrand on paeplaatidest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud ilmselt 19. saj. alguses.</span>


source: A
code: 14550
name: Kõo mõisa peahoone, 18.saj. II pool
type: ehitismälestis
alt_id: 571
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hilisbarokne, 2- korruseline, lihtsa telgsümmeetrilise põhiplaaniga, algselt raudplekist kelpkatusega ja lohekujuliste veesülititega. esifassaadil rõhutab kekskohta kolmnurkfrontooniga keskrisaliit, aiafassaadil katusepinda lõikuv ümaraknaga kolmnurkfrontoon. Lihtne fassaadidekoor pärineb 19.s. II p. Säilinud on parempoolse otsfassaadi hilisbarokne uks. Interjöörides leidub nii barokseid  (trepi puitbalustraad, osaliselt I korruse ruumide uksed) kui klassitsistlikke (seinte puitpaneel, II korruse ruumide uksed) elemente. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kõo mõis on asutatud 1670. aastatel Põltsamaa lossi omaniku Wolmar Wrangeli poolt eramõisana, kuid peagi sattus see riigi kätte ja jäi riigimõisaks ka pärast Põhjasõda. 1772. aastal andis Katariina II selle kasutada Hans Heinrich von Weimarnile, kellest sai alguse mõisa esinduslik väljaehitamine. Kõo hiilgeaeg lõppes Weymarni surmaga 1792. aastal. Edaspidi vaheldusid seal mitmed rentnikud. Kõo oli esimesi suuri mõisakeskusi, mis eestlaste kätte tuli1. Alates 1921. aastast töötas peahoones Eesti Aleksandri Alampõllutöökool. Praegu seisab peahoone tühjana.
Härrastemaja ehitati 1774.</span>


source: A
code: 14552
name: Kõo mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 571
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargi üks osa oli kujundatud regulaarselt kindlate geomeetriliste kujunditena. Peahoone ette jäi vabakujuline pargiosa. Praeguseks on siin-seal säilinud üksikuid suuremaid puid ja puuderühmi. Domineerivaks liigiks pargis on pärn. Park on olnud piiratud ca 1,7 m kõrguse kiviaiaga. Osaliselt on kiviaeda säilinud pargi lääneküljel.
Pargile on 1979. aastal tehtud rekonstrueerimisprojekt. Park on rekonstrueeritud sellisena, et peahoone ja tallide vaheline ala on regulaarses stiilis, piiratud puude ridadega, teljega peahoone uksest kellatornini. Peahoone tagune osa on suurte vabakujuliste puudegruppidega.
(pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud ilmselt juba 18.s. lõpul uue peahoone valmimisel. Vabakujunduslik puistu istutatud 19.s. jooksul.</span>


source: A
code: 14551
name: Kõo mõisa viinaköök, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 571
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Nelinurkne põhiplaaniga, pae- ja maakiviehitis. Kaetud omapärase kaheosalise nn. laternkatusega. Avad lihtsad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1781.</span>


source: A
code: 14553
name: Arussaare õigeusu kirik,1873.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Arussaare Issanda Taevaminemise kirik. Historitsistlik, kreeka risti kujulise põhiplaaniga, viiekupliline maakivi keskehitis. Kompaktne kesktelje suhtes sümmeetriline. Torne 5 - kõik 8-tahulised ja poolsibula kiivrikujuga. Fassaad liigendamata, puhasladu valge, hall. Aknade kuju ümar- ja poolümar.  Ikonostaas historitsistlik, eklektiline.
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1873.</span>


source: A
code: 14554
name: Suure-Kõpu mõisa peahoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivist kahekordne liigendatud fassaadidega hilisklassitsistlikus stiilis peahoone, mis on üks hilisemaid klassitsistlikus stiilis mõisamaju Eesti. Kaetud madala kelpkatusega, soklikorrus klombitud maakividest. Algne välisviimistlus hallikassinine, detailid erkvalged. Esifassaadi rütmi määravad kolmnurkfrontooniga kesk- ja otstisaliidid. Peasissepääsu ees kiviterrass. Rikkalikus fassaadidekooris domineerivad keskrisaliidi meisterlikud joonia pilastrid, otsrisaliitide kvaaderrusteering, sepisvõrega rõdud.  Otsafassaade liigendavad suured petikarkaadid. Soklikorrus võlvitud servjoon- ja lehvikvõlvidega. Suur keskne vestibüül, Lõuna Eestis ainulaadne kunstmarmorist seintega saal jt. esindusruumid asuvad I korrusel. Valdav osa sisekujundusest - uksed, aknad, koos suluste ja kremoonidega ning papjeemaseedekoor - pärineb 19.s. II p. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Praegusel kohal oli mõis juba 1593. aastal. Sattunud Rootsi ajal esmalt Jacob de la Gardie’le ja tema käest 1624. aastal Valentin Schillingile, võeti Kõpu 1699. aasta kevadel siiski riigile tagasi ja kroonuvaldusena püsis see ka kogu järgmise sajandi. 1800-1805 vahetas mõis kolm korda omanikku kuni selle omanikuks sai Bernhard Heinrich von Stryk, kelle perekonnaga mõis jäigi seotuks, kuulus neile 1805-1919.
Praegune härrastemaja valmis 1847.  Peahoones on praegu Kõpu põhikool. 

Mõisa ajaloost veel
http://www.eha.ee/arhiivikool/index.php?tree_id=69</span>


source: A
code: 14555
name: Suure-Kõpu mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on suur (9,5ha + 1,0 ha end. viljapuu- ja marjaaeda), suunatud peahoonele nurga all.
Klassitsistlikult pargile tüüpiliselt komponeeritud seest välja, kus saalides paiknenud uhketes seinamaalingutes kujutatu pidi kajastuma ka looduses. Looklevad teerajad, pargi väikevormid, liigirikas ja kindlasti ka lillerikas park 
 Avarad muruväljakud vaheldusid eriliigiliste puuderühmadega.  Nende liigirikkus tagas ka vormi ja värvi vahelduse. Palju on kasutatud ka okaspuid, mis pigem erandlik kui reegel meie pargiarhitektuuris.
 Looduslikult kaunis paiknevus, suure reljeefse laskuvusega härrastemaja tagant itta, tagasid kaunid vaated.  Liigse vee  ärajuhtimiseks rajatud  kraavid ja veesilmad ainult täiendasid üldilmet loodusliku mitmekesisuse saavutamisel. 
Paraadne sissesõit kahelt poolt külgedel, markeeritud ilusate, tänaseni hästi säilinud puiesteedega, ringteega piiratud avarale esiväljakule, lõi aga ühteaegu  mulje avarusest. 
Esiväljak on suur ja avar, liigendatud üksikpuude ja puudegruppidega, kus lehtpuude hulgas on aktsentueeritud okaspuurühmad. Mõtteline peatelg  Viljandi-Pärnu teeni on vaatamata teljel kasvavale puuderühmale jälgitav, lõppedes väikse kõrgendusega tee vahetus läheduses.  
Hoone tagune mõtteline peatelg on tänaseks  rajatud palliväljakute tõttu nihutatud, kuid visuaalselt olemas.  Lage tagaväljak laskus terrassidena pikalt alla. Vasakul paiknevate ümberehitatud majandushoonete taha jäid  maakivimüüriga piiratud endine marja- ja rohtaed, ning sellest paremale puuviljaaed. 
Peahoonest põhjapool on omapärane trapetsikujuliselt ehitatud kivisild, mis suunab veidi eemal paiknevale kolmest küljest treppidega, veidi kõrgemal asetsevale poolkaare (?) kujulisele terrassile.  Terrass oli ilmselt aktsentueeritud skulptuuri või kerge paviljoniga. Selle kõrvalt viis pargi sisemusse pügatud  pärnadest allee jupp, edasine kahjuks väljalugematu.
Looduspargile tüüpiline on ka pargis kolme puu vahel  olev kivi koera haual - lamedal kivil  rist, akantusväänel, ristikheina ja  liilia stiliseeritud kujutised. 
Kahjuks on tänaseks kadunud veel 1970-ndatel pargis paiknenud huvitav pargidekoratiivvorm - malmsammas, mis olevat paiknenud aeda viiva värava kõrval. (vt. V.Ranniku, Viljandi raj. mõisate inventariseerimine)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park kujundati ilmselt laialehelisest metsast ja esimesed puud istutati juba üheaegselt härrastemaja ehitusega 19 s. algul.  Suuremad kujundustöid olevat seal tehtud siiski alles 1870-1875.</span>


source: A
code: 14556
name: Suure-Kõpu mõisa pargisild, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Omapärane trapetsikujuliselt ehitatud betoonsild üle väikese kraavi. Ühe kaaravaga. Kahel pool madalad betoon rinnatised, otsapostid valatud  3järgulisena ahenevalt.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Peahoonest vasakul, pargi servas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 14557
name: Suure-Kõpu mõisa kuivati, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, maakivi-telliskivi värvikirevas kombinatsioonis hoone. Kaetud viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14558
name: Suure-Kõpu mõisa valitsejamaja, 18.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, poolkelpkatusega, varasemalt keskse mantelkorstnaga puidust vana peahoone, hilisem valitsejamaja. Fassaade ilmestavad üksikud väikesed ruudukujulised ja suuremad 16-ruudulise raamijaotusega aknad. Siseruumides säilinud mantelkorstnaalune ruum, keerdtrepp pööningule, tubades lai laudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vanim ehitis kompleksis on arvatavalt 18. s. keskel  rajatud puust härrastemaja, hilisem valitsejamaja.</span>


source: A
code: 14559
name: Kõpu kirik, 17.-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõpu Peetri kirik. Historitsistliku fassaadilahendusega ja W-torniga kiviehitis.. Seest mahuka rõdu, laudlae ja tellispõrandaga saalkirik, mille idaseinas marmoreeritud arhitraavi ja pilastritega kujundus. (Eestimaa kirikud 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Praegusele kirikule eelnenud kabel oli Kõpus 1674. Puust torniga kivikirik ehitati valmis 1825. 6. okt. 1906 pühitseti põhjalikult uuendatud  kirikuhoone uuesti. (Eestimaa kirikud 2002)</span>


source: A
code: 14560
name: Kõpu apteek, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1- korruseline ilus puhta vuugiga punasest tellisest ja maakivist sokliga kivimaja.  Kaetud algselt S-kividest viilkatusega. Väga hea ehituskvaliteediga fassaade ilmestavad erikujulised aknad, otsakülgede  dekoratiivsed  telliskarniisid, hilis-klassitsistlik välisuks. Katuse viilu ülaosa pooles ulatuses kaunistatud puitlaudisega. Küljelt keldrisse suunduva trepi ees väike kinnine viilkatusega juurdeehitis, mis vormistatud hoonega samas stiilis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi teisel poolel.</span>


source: A
code: 14561
name: Kõpu apteegi abihoone, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Puhta vuugiga punasest tellisest kivihoone.  Kaetud  viilkatusega. Hea ehituskvaliteediga fassaade ilmestavad dekoratiivlaudisega uksed ja  otsakülgede  dekoratiivne  telliskarniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi teisel poolel.</span>


source: A
code: 14562
name: Mõisaküla õigeusu kirik, 1932-1938.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisaküla Pühavaimu kirik. Piklik, 4-tahulise kellatorniga ja apsiidiga elevandiluu-kollane krohvitud tellishoone. Kesktelje suhtes sümmeetriline. Ümarakende ja lihtsa framuugiga tiibuksega. Ikonostaas lihtne, heledates toonides.
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitusele pandi nurgakivi 1932. aasta 12. juunil. Järgmise aasta lõpul kirik õnnistati. Lõplikult valmis kirik 1942. aasta detsembris. Hoone arhitekt oli  M.Merivälja.</span>


source: A
code: 14563
name: Olustvere mõisa peahoone, 1900-1915.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on suur neorenessansliku suunitlusega historitsistlikus laadis 2-korruseline kiviehitis, ebasümmeetriliselt liigendatud põhiplaani ja siluetiga, materjali- ja värvikontrastidega: graniitsokkel, I korrus punasest tellisest, II korrus pritskrohviga, aktsentideks viilude dekoratiivne vahvärk, akende laiad krohviäärised, profiilsed räästakarniisid ja korrustevahelised simsid, sammasrõdud. S-otsas paiknevat peasissepääsu kujundab kolmnurkfrontooniga keskrisaliit, mille ees on neljale sambale toetuv balustraadrinnatisega rõdu, rikkalikumalt kujundatud O-poolsel pargiküljel on kaks erineva kujundusega risaliiti, nende vahel sammastele toetuv rõdu. Väike rõdu on ka hoone SW-nurgal. Suhteliselt kõrges kivikatuses on rida aknauuke. Siseplaneering on asümmeetriline, ehkki orienteeritud hoonet pikuti läbivale koridorile. Saal pargipoolsel küljel ulatub läbi kahe korruse ja on siserõdu- ning trepiga, selle ja ka mõne teise ruumi kujunduses on rikkalikult kasutatud puitpaneele, -karniise, -balustraade, säilinud on ka kahhelahje.(EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis rajati 16.s. keskel; 18.s. keskpaigast kuni võõrandamiseni oli v. Fersenite valduses, a-st 1920 põllumajanduskool. Härrastemaja valminud u. 1900.(EA)</span>


source: A
code: 14564
name: Olustvere mõisa park, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suure üle 10 ha park on ülesehitatud kahele suurele ringile – uue peahoone ees ja idaotsas. Peahoonel on sellepärast ka kaks fassaadi: otsafassaad ja pargifassaad.
Väiksem ring, mis on varem olnud vana peahoone esiväljak, on suhteliselt avatud muruplats üksikute puudegruppidega äärtel. Peahoone ees on graniidist äärisega poolümar terrass kivist lillevaasidega.
Suurem ring uue peahoone pargifassaadil on kujundatud väga meisterlikult: ta on avar, ääristatud puudegruppidega, kus tumedama ja vertikaalsema võraga puud (siberi nulud, tammed) moodustavad fooni ning nende taustal paiknevad heledama võraga puudegrupid. Ringtee läbib kord avatud, kord suletud alasid, vahelduvad ka valgus ja vari. Põhiteega liitub teisi looklevaid teeradu, mis ringmüüri läheduses lähevad üle regulaarseteks sirgeteks alleedeks.
Pargi tagaosas on kolm suurt paistiiki allikalisel toitel. Sealt saadi vett viinavabriku tarbeks, mis paikneb kõige suurema tiigi vahetammil. Suuremal tiigil on kolm omavahel raudsildadega ühendatud saart. Suure tiigi kõrval ja temaga ühenduses on nn Krahvi allikas – graniitkivist kaev katusega.
Park on piiratud maakivimüüriga, mis maanteepoolsel küljel on madalam, mujal kõrgem. Domineerivad liigid pargis on tamm ja pärn. Park on dendroloogiliselt väga liigirikas. 
Peahoone tagaväljak on suhteliselt tagasihoidlik, võrdlemisi suletud ala.
Peahoonest kirdesse jääva endise õuna-aia kohale on ehitatatud uus koolihoone. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. 
Pargi ümberkujunduse on projekteerinud Georg Kuphaldt 1903. aastal.</span>


source: A
code: 14565
name: Olustvere mõisa piirdemüür väravapostidega, 20.saj. I pool
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ilusad,kõrged (h1,5m) tahutud maakividest, massiivsed müürid. Pealt ilmastikukaitseks ühepoolse kaldega S-kividega. Vahel punastest tellistest postid. Väravapostid tahutud kividest pealt püramiidjalt karniisidega koonduvad, otsas kuulid.
Viljapuuaia ümber ligi 2m kõrge tahutud maakividest piire. 
Osaliselt piirab parki ka kivipostide vahel olev metallpiire.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20.s. algul.</span>


source: A
code: 14566
name: Olustvere mõisa alleed, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargiga seoses tuleb esile tõsta veel sealt algavaid Olustvere kuulsaid tamme, pärna ja vahtra alleesid. Üks lõpeb raudteejaamas, teine Navesti mõisas, kolmas Jaskamõisas ja neljas läbib parkmetsa kuni karjamõisani ning viies viib piki metsa serva praeguse Tallinna maanteeni. Alleede kogupikkus on mitukümmend kilomeetrit.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Istutatud 19.s.</span>


source: A
code: 14567
name: Olustvere mõisa valitsejamaja, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne mansardkorrusega liigendatud kivihoone. Kaetud punase tsement-kivikatusega. Hoonele on hiljem liidetud ühekordne mansardkorrusega ehitis, mille fassaadilahenduses on arvestatud põhihoone juugendlikku stiili. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))
Praegune fassaadilahendus 20.s. algus</span>


source: A
code: 14568
name: Olustvere mõisa abihoone, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suurtest lõhutud maakiviplokkidest paksude seintega krohvimata hoone. Veidi suuremale ja kõrgemale hooneosale liitub otsas veidi kitsam ja madalam hoone. Kaetud kivikatusega.  Hiljem on hoone põhiosa katuse kõrgust tõstetud punasest tellisest müüritisega. Samal ajal on uuendatud ka esiseina kahepoolega suurt peasissepääsuava. Põhihoone aknaavad on  punasest tellisest raamistustega. Hoone esimene korrus keldri taoliselt poolmaa-alune. Kahte hooneosa ühendab suur ilus  punasest tellisest võlv. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  20 s. algul.</span>


source: A
code: 14569
name: Olustvere mõisa ametnikemaja, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne, keskosas kahekordne telliskivimaja, mis hiljem üle krohvitud. Maja on liigendatud tiibhoonetega ja hiljem tagaküljele juurdeehitatud tuulekojaga. Hoone fassaade kaunistavad krohvitud nurgaliseenid, mis lõpevad räästakarniisiga. Esifassaadil peasissepääsust kahele poole jäävad aknaavad, millede kohal krohvist pealdised. Sama vormistus ka II korruse aknaavadel. Hoonel  teravkaarega (tiibhoone otsaviilul) ja poolkaarega viiluaknad. Hoone on osaliselt kellerdatud tellisvõlviga. Viilkatus on kaetud plekiga. Katusest kõrguvad 3 punasest tellisest puhta vuugiga laotud korstnat. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14570
name: Olustvere mõisa teenijatemaja, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist sokliga punasest tellisest krohvitud kahekorruseline hoone. Kaetud poolkelpkatusega. Ukse- ja aknaavad osaliselt kinnilaotud.
Hoone on säilitanud oma mahu ja kabariidid. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14571
name: Olustvere mõisa töölistemaja, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, keskosas kahekorruseline tagaküljel 2 tiibhoonega maakivihoone. Seinapind sokli osas on tihe maakiviladu, mis I korruse seinapinnas on hõredam laia krohvipinna ja väikeste kivide dekoratiivne segu. Avad on punasest tellisest raamistustega. Peasissepääsu ees  hoone keskteljel 2 sammast, mille alla avatud varjualune. Hoone on põhiplaanilt U kujuline. Külgmised tiibhooned, milledele on lisatud kõrged maakivimüürid väravaavaga tagaküljel moodustavad hubase kinnise õue.  Põhihoone keskteljele on 2 puidust sammast, millele toetub II korruse rõdu ja puidust trepp, mis tänaseks asendatud betoontrepiga. Hoonel tsinkplekk viilkatusega. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14572
name: Olustvere mõisa tallid, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hooned moodustavad suure sisehooviga kastelli. Tallid on kastellist L kujulise põhiplaaniga. Tallid on  kirde kagunurgal ühendatud vankrikuuriga. Teiselt poolt elamuga, hoonetel ühine õu. Sissepääsu värav on osaliselt hävinud. Hoov on olnud sillutatud munakividega. Tallide seinad krohvimata maakivist. Hooned kaetud kelpkatusega, katendiks eterniit, varem laast. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)
Aastatel 2008-2009 tallid restaureeriti, hoonel kivikatus, siseõuel munakivisillutis ja väravad taastatud</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14573
name: Olustvere mõisa laudad, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hooned krohvimata maakividest, U kujulise põhiplaaniga hoonetekompleks, mille esikülg suletud kõrge maakivist müüriga moodustades karjakastelli. Õuele viib lai värav mille kõrval väiksem jalgvärav. Lauda väravad on raamitud punasest tellisest pealt ümarkaarse raamistusega. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14574
name: Olustvere mõisa meierei, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, keskosast kahekorruseline maakivihoone. Avad  on markeeritud punastest tellistega. Hoone on kaetud tsementkivist katendiga viilkatusega, ehteks suur punastest tellistest korsten.  Hilisemate ümberehituste käigus on algset väljanägemist muudetud - fassaadid krohvitud, avad ümberehitatud ja avatäited uuendatud.  Säilinud on akende vertikaalimpostid. Uuendatud raamidel leidub siiski palju sepisdetaile. 
Plaanilahenduselt on hoone T kujuline - põhikorpusega risti on väiksem ühekorruseline hoone ja tagumisele sissepääsule on juurde ehitatud eenduv varjualune. Hoonel kirdepoolses otsas on silindervõlvidega kelder. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14575
name: Olustvere mõisa viinavabrik, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist vundamendil suur maakivi ja telliste segatehnikas osaliselt kahekorruseline hoone. Kaetud eterniitkatendiga kõrge viilkatusega. Algsele põhihoonele  on hiljem lisandunud mitmed juurdeehitused. Masinaruum on kõrgem, lao- ja katlaruumid madalamad.  Kunagisest kõrgest telliskorstna kõrgusest on säilinud ainult osa. Hoonet iseloomustavad dekoratiivne seinaviimistlus  ja avade  punaste tellistega raamistused. Maalilisust suurendab ka paiknemine tiigi ääres. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)
Aastatel 2008-2009 restaureeritud, hoonel kivikatus</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14576
name: Olustvere mõisa härjatall, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, hea ehituskvaliteediga, lõhutud maakividest hoone. Põhiplaanilt T kujuline.  Kaetud eterniit viilkatusega. Otsakülgede aknad on säilinud originaalkujul ja  markeerituna punastest tellistest sillustega. Ka kõik sissepääsuväravad on markeeritud punastest tellistega. Hoolimata hoone ümberehitustest on selgelt näha algsete avade asukohad. Neljast laiast tellissillustega kaaravast on 1 kinnimüüritud. Silikaatkividega on ka kinnimüüritud algsed akende kaaravad esifassaadil, millede alla on paigaldatud kaasaegsed sobimatud aknad. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)
Hoonel kivikatus ja uued avatäited</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14577
name: Olustvere mõisa sepikoda, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega maakividest ja tellistest hoone. Kaetud eterniit viilkatusega, mille otsaviil ja räästaviilu alune karniis punastest tellistest. Hiljem on hoonele liidetud punastest tellistest hooneosa.  Avad on markeeritud punaste tellistega. Nurgad on laotud maakivi ja tellise hambumisega. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14578
name: Olustvere mõisa kaevupaviljon, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaevule ehitatud, omapärane historitsistlik kuusnurkne, peenikestel metallpostidel ja plekkkatusega pargiväikevorm. Katuseäär sakiline, koonduva katuse keskel dekoratiivne nupp. Ka kaev kuusnurkne, peal omapärane kaevuratas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  arvatavalt 20.s. algul, pärast pargi rekonstureerimistöid.</span>


source: A
code: 14579
name: Olustvere mõisa allikapaviljon, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väiksel kuusnurksel valatud  kaevul nelja metallposti otsa väike historitsistlik väikevorm. Kaetud koonusja plekk-katusega, mis ääristatud dekor. sakilise servaga , peal nupuga lõpetus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 20.s. algul, pärast pargi rekonstrueerimist.</span>


source: A
code: 14580
name: Olustvere mõisa kelder 1, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tahutud maakividest esiseinaga, lihtne pealt mulde ja mätastega kelder. Ukseava markeeritud punaste tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14581
name: Olustvere mõisa kelder 2, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakividest, osaliselt maapealne, osaliselt maasse süvistatud ehitis. Kaetud viilkatusega. Hoonet iseloomustavad nagu teisigi hooneid,  dekoratiivne seinaviimistlus,  hambuliselt laotud avade  punaste tellistega raamistused ning hambulised nurgakvaadrid. Katuse puidust otsaviilul viiluluuk. Keldril on terastaladele toetuv tellisvõlvikujuline lagi.
 (Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14582
name: Olustvere mõisa kelder 3, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, maapealne kelder. Kaetud mulla ja mätastega. Tahutud maakividest esiseinaga. Sissepääs vormistatud historitsismile omaselt  pidulikult.  Kahel pool ust petiksamba motiiv, mis pealt vormistatud kaaristuga , sambad on ühendatud kaarja ülaosaga, mille lõpetuses profileeritud  karniis.
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14583
name: Olustvere mõisa meistrimaja, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, katusekorruse ja osalisega keldriga punasest tellisest hoone. Seinte telliseladu on tehtud puhta vuugiga. Dekoratiivsust lisavad krohvitud hambulised nurgakvaadrid, avade krohvist piirded ja profileeritud valgendatud räästakarniisid I korruse ulatuses. Katusekorruse viiluakende avad on lahendatud samas stiilis, millele lisandub veel 6-ruudulise aknajaotusega uukaken katusel. Enamus aknaid on uuendatud, säilinud on stiilsed välisuksed. 
Põhiplaanilt on hoone ristkülikukujuline, esifassaadi liigendab väike tuulekoda. Viilkatuse katendiks on tsementkivi. Korstnapitsid laotud puhta  vuugiga punasest tellisest.  Sokkel maakividest, mida eraldab tellistest vahevöö. Hoone on osaliselt kellerdatud.
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  20 s. algul.</span>


source: A
code: 14584
name: Olustvere mõisa aednikumaja, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõnealune ehitis on kolmekorruseline  eterniitplaatkattega viilkatusega hoone. Esimene korrus on  maakiviseintega, teine korrus on ehitatud   puitsõrestikseinaga, mis väljast vooderdatud TEP-plaadiga paksusega 25 cm + krohv Kolmas, katusekorrus on puitkonstruktsioonis ja osaliselt läänepoolses osas välja ehitatud
Hoone on  arvatavasti vähemalt mingis osas kellerdatud, sest hoone kaguküljel on krohvi alt võimalik märgata kahte tellistest kaarsillust. 
Viimati on hoonet kasutatud korterelamuna, viimastel aastatel kasutamata. Alumisel korrusel on kolm korterit, teisel korrusel neli. Katusekorruse osalises väljaehituses on kaks korterit.
Ajaloolisest aednikumajast on säilinud ilmselt ainult alumise korruse välisseinad ja enamus avadest. Põhjapoolne aknaava on suurendatud Avatäited on kõik  ümberehituste ja jooksvate remontide käigus vahetatud ühtset tervikut silmas pidamata. Pööningukorruse väljaehitamata osa otsaaknad lasevad oletada, et peale suurt ümberehitust, kui ühekorruselisele  majale ehitati  peale teine korrus, olid hoonel traditsiooni silmas pidavad kuue ruuduga aknad. 
Vastavalt korterijaotusele on hoonele lisatud ka korstnaid.
Katuse läbijooksude tõttu on kaua kasutamata seisnud hoone konstruktsioonid osaliselt kahjustatud. Kuigipalju on tekitatud kahjustusi ka otsese lõhkumise teel 
 Muinsuskaitse eritingimused 2007.a., koostanud arhitekt Raivo Mändmaa</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Olustvere mõisa aednikumaja asub Olustvere mõisasüdame lkeskmises osas ümber keskse tiigi moodustuval ringil viinavabriku ja pargi vahel  Mõisa 1864-1867 valmistatud plaanil on aednikumaja hoone juba olemas. Tingmärgi proportsioonid lubavad oletada, et selleks ajaks oli juba teostatud juurdeehitis , mis annab hoonele tänased gabariidid. Algselt on hoone olnud ca 6 m kitsam. Ilmselt ei ole hoone esialgu ehitatud aednikumajaks, sest 1864. a. plaanil ei ole veel vihjeid uhkele kasvuhoonekompleksile, mis oma täies hiilguses rajati 20. saj alguses. Kahjuks on sellest uhkest aianduskompleksist säilinud ainult seesama aednikumaja ning sedagi oluliselt ümberehitatuna. Kasvuhoonekompleks lammutati lõplikult seoses uue koolimaja ehitamisega. . Kompenseerib ehk kuigivõrd seda kaotust teadmine, et lammutuse ja ehitamise tööde käigus tuli välja suur kogus eriti väärtuslikku arheoloogilist leiumaterjali. 
Hoone proportsioonid on rikutud täis teise korruse ja kõrge viilkatusealuse kolmanda korruse pealeehitamisega.
Muinsuskaitse eritingimused. 2007.a. Koostanud arhitekt Raivo Mändmaa</span>


source: A
code: 14585
name: Olustvere mõisa magasiait, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõnealune ehitis on ühekorruseline  kivikattega viilkatusega  maakiviseintega ning tellispostide- ja kaartega lõkualusega tüüpiline   aidahoone. 
Ait on  kellerdamata. 
Hoone seinakonstruktsioonid, ruumijaotus ja avad on suuremas osas säilinud  algsel kujul. Sovhoosi ajal ja ka praegu on hoonet kasutatud  masinate hoiuruumina. Sel põhjusel on mälestisele tekitatud ka kõige suuremat kahju- otsaseintesse on raiutud suured väravaavad. Samuti pole säilinud aidale tavalist sisemist tehnoloogilist ruumijaotust. Salvedest on säilinud vaid välisseintesse müüritud soontega palgid.
Üks kaaristuava on kinni ehitatud kütteõli ruumiks. Selle kohal on ka välisseina suur ukseava raiutud.
Ukselehed on  säilinud oma algsel kohal. Huvitavad kolme võtmega karplukud on kadunud. Kolm võtit annavad tunnistust sellest, et tegemist on kollektiivse omandiga (magasiait, analoogia kiriku korjanduskarbiga) 
Väikesed kõrgelasuvad kaaraknad on millegipärast kinni laotud juba varakult (ehitamise ajal?) sest eriti väljaspool on näha, et nii kivid kui mört on täidises ja müüritises identsed. Katusekorruse otsaaknad on säilinud oma algsel kujul.
Aida põhjanurgas on seintes säilinud tellisvõlvi jäänused . Mis otstarbega rajatisega on antud juhul tegemist, ei oska määrata.
Katusekatteks on keraamiline katusekivi, mis on suhteliselt uus ja heas korras. 
(Muinsuskaitse eritingimused, koostas Raivo Mändmaa, 2007.a.)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Olustvere mõisa magasiait (MK reg nr 14585) asub Olustvere mõisasüdame lõunapoolsel serval Viljandi maantee ääres teraviljakasvatusega seotud hoonete grupis.  Mõisa 1864-1867 valmistatud plaanil on magasiaida hoone juba olemas. 
Tsaar Peeter I kohustas 1718. aastal mõisnikke tagama viljatagavara kogukonna vaeste abistamiseks ja ikalduste korral seemnevilja olemasoluks. Kuna ülesanne oli mõisnikele tülikas ja majanduslikult koormav, valmistati ühiselt ette materjalid, mille põhjal tsaar Paul I 29. novembril 1799. aastal oma ukaasiga paneb viljatagavara loomise ja hoidmise kohustuse talupoegadele. Kogukond pidi ise oma kuludega endale magasiaida  ehitama ja viljatagavara kindlustama. Kuigi mõisnikule jäi õigus kontrollida magasiaida tegevust, oli siiski magasiait kui organisatsioon vallakohtu ja vaesteabistamiskassa kõrval omavalitsuse kujunemise vundamendikiviks. Tavaliselt vastutasid magasiaida tegevuse eest aidamees ja kaks kohtunikku. Kuigi Olustvere magasiaida ustel on lukud kadunud, on kolme võtme jaoks augud olemas. 
(Muinsuskaitse eritingimused,  koostas Raivo Mändmaa, 2007)</span>


source: A
code: 14586
name: Olustvere mõisa kuivati 1, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, historitsistliku fassaadikäsitlusega, massiivne, ühekorruseline, osaliselt kahekorruseline, mitmete juurdeehitustega  lõhutud maakividest hoone. Algne põhihoone on T kujulise põhiplaaniga. Kaetud kõrge viilkatusega katendiks eterniit, osaliselt valtskivi. Torn on kaetud plekiga. Head ehituskvaliteeti rõhutab tahutud maakiviplokkidest seinapindade viimistlus, korrektselt laotud nurgakvaadrid ja punasest tellisest avade raamistused. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitusaeg ca 1910-1912</span>


source: A
code: 14587
name: Olustvere mõisa kuivati 2, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Masinarehi. Pikk tellishoone, millel otsas väiksem juurdeehitus(masinaruum). Hoone seinad moodustuvad punasest tellistest postidest ja nendevahelistest prussidest. Esifassaadil, kolme kaarava vahel osa seinast laotud lõhutud maakividest, kus lai vuugivahe on täidetud väikeste maakividega.  Hoone kaaravad on samuti vormistatud telliste ja korrapäraselt laotud maakivi laoga. Madalam hoone kõrval punasest tellisest korsten. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  
(hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14588
name: Olustvere mõisa rehi 1, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk kitsas hoone. Hoone on kaotanud oma algse ilme. Punasest tellisest postide algselt puitprussidest vahed on kinniehitatud silikaattellistega. Hoone on säilitanud oma gabariidid.
Kaetud eterniit viilkatusega.
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14590
name: Olustvere mõisa suur ait, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, lõhutud maakividest klombitud kiviplokkidest nurgakvaadritega hoone. Liigendatud U kujuliselt. Esifassaadil kolm kaarjat väravaava, millest üks on laotud tahutud korrapärastest maakiviplokkidest. Teised kaks  on punasest tellisest sillustega.  Hoonel on veel 3 ava tagaküljel ja üks kirdepoolsel küljel. Kogu töö on teostatud kõrge ehituskvaliteediga. Kõrge viilkatus on kaetud eterniidiga. 
(Olustvere mõisaansambli hoonete inventariseerimine, AB Eek & Mutso, 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. III v.  (hoone oli olemas juba Olustvere mõisasüdamiku plaanil 1864/66, EA f 3724, nim 5, s 2784))</span>


source: A
code: 14591
name: Olustvere mõisa tallisild, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ääristeta, ühe võlviga kivisild. Silla põsed on vooderdatud tahutud maakividega. Silde võlv on suurest graniitkiviplokist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel</span>


source: A
code: 14592
name: Olustvere raudteejaama peahoone, 20.saj. I pool
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Risaliidiga kahekorruselise korpusega liitub küljel ühekorruseline tiib, mõlemad viilkatusega.	
Katus eterniit  						
Seinad palk, laudvooder						
Sokkel maakivi						
Rõhtvoodrile pakub kontrasti püstlaudis esimese korruse akendealusel vööndil ja viiludel, fassaade ilmestavad nurgalauad ning avatäidete piirded. Räästad ja avasilluste ehissirmid on kaunistatud peenehambulise puitpitsiga. Väljaulatuvad sarika- ja pärliniotsad on dekoratiivselt tahutud, viile ilmestavad konsooltugedega ehispennid. Põhjapoolse otsaseina sissepääsul on puidust kaldtugedega varikatus ja tore kaarduvate põskedega kivitrepp. Ühekorruselisel tiival on tagaküljel kaks ja fassaadil üks väljasopistuv eeskoda, neist vähemalt fassaadil asetsev on sekundaarne (tõen. esimese vabariigi aegne). Aknad on osaliselt algsed, nõuk. aegsed aknad ei järgi originaalakende ruuduliigendust. Põhjapoolne uks on sekundaarne, ülejäänud välisuksed ilmselt vastavate eeskodade kaasaegsed.  Fassaadil on säilinud vana raudteekella kronstein ja lipuvarda pesa, mitte väga ammu on fassaadile kinnitatud uus emailitud plekktahvel jaama nimega. Tagaküljel on metallist ilma pirnita välisvalgusti.
(Eesti raudteearhitektuuri inventeerimine,  kunstiteaduse üliõpilased Martin Jänes ja Urmas Oja . Tall. 2004)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud tüüpprojekti järgi 1901 a, nn kroonuhistoritsistlikus stiilis.
(Eesti raudteearhitektuuri inventeerimine,  kunstiteaduse üliõpilased Martin Jänes ja Urmas Oja . Tall. 2004)</span>


source: A
code: 14593
name: Olustvere raudteejaama abihoone, 20.saj. I pool
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaubaait. Väike, krohvitud kivihoone. Kaetud viilkatusega. Mõlemal pool kaubaväravat väike kuueruudulise jaotusega akent. Kõik avad on dekoratiivsuse eesmärgil valgete, laiade, eenduvate krohviraamistustega. Ka nurgad, vahevöö ja viiluäär on samasuguse laia krohviraamiga. Tagakülje kahepoolega sissepääsuväravate ees pandus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud elamu ja jaamahoone vahele, raudtee äärde 1920ndatel</span>


source: A
code: 14594
name: Olustvere raudteejaama elamu, 20.saj.I pool
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, ühekorruseline puithoone. Kaetud S- kivist viilkatusega. Rõhtvoodrile pakub kontrasti püstlaudis esimese korruse akendealusel vööndil. Räästad ja avasilluste ehissirmid on kaunistatud peenehambulise puitpitsiga. Säilinud on ka vanad 6-ruudulise jaotusega aknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20.s. algul.</span>


source: A
code: 14595
name: Paistu kirik, 13.-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 573
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kavatiselt algselt tornita 3-lööviline kolme traveega pikihoone, millele liitub kesklöövist veidi laiem kvadraatne koor. Viimase seinu liigendavad avarad segmentkaarsillustega nišid, samuti kolm lihtsa kujundusega sakramendinišši. Koori katab vestfaalipärane 8-osaline domikaalvõlv, mille mõigasroided toetuvad paekivist nurgakonsoolidele. Lisaks W-portaalile oli portaal ka S-küljel. Piilarite ja võlvide kohta andmed puuduvad, löövide proportsioone markeerivad liseenilaadsed eendtoed W-seinas. harvaesinevalt oli kirikus kaks võlvidele viivat müüritreppi. Neogooti vormides torn ehit. 1866. (EA; arh. mälestise pass, 1983</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paistu Maarja kirik. Kirikukihelkonda mainitud juba 1234, kirikut 1329, mil rüüstati leedulaste poolt. Kivikirik ehit. olet. 13.s. IV v. Kannatas 17.s. alguse sõdades. 1668 on mainitud torni, mis hävis Põhjasõjas. Pärast põlengut 1817 püstitati N-küljele eraldiseisev kivist alaosaga puust kellatorn. 1862-66 ehitati neogooti vormides W-torn (arh. M.v. Holst) ja sisustus. (EA)</span>


source: A
code: 14596
name: Paistu kirikuaed, 13.-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 573
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hauatähisteta pargiilmeline kõrghaljastusega kirikuaed. Piiratud madala maakivimüüriga</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Matused alates 13-18.s.</span>


source: A
code: 14597
name: Paistu pastoraadi peahoone, 18.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 574
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega ühekordne, osaliselt väljaehitatud katusekorrusega krohvitud seintega  maakivihoone.  Kaetud kõrge poolkelpkatusega. Otsaviiludes kahel pool ka rombaknad.  Katuseräästa all lai karniis. Fassaadid lihtsad ilma erilise dekoorita. Osadel avadel siiski säilinud krohvikarniise. Aknad ja uksed  vahetatud, ruudujaotus pole säilinud.  Juurdeehitus hilisem.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pastoraat on ehitatud 1829-1831. Avade ümberehitused arvatavalt 19s. lõpust v. 20.s. algusest.</span>


source: A
code: 14598
name: Paistu pastoraadi ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, ühekorruseline, krohvimata, tahutud maakividest hoone. Kaetud viilkatusega. Eelnevaga sobimatud avade parandused, ümber – ja juurdeehitused. Säilinud üks vana piidaga ja sepisega väike aken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14599
name: Paistu pastoraadi tall, 19. saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne, krohvimata  maakivihoone. Kaetud kõrge viilkatusega. Avad uuendatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14600
name: Paistu pastoraadi kelder, 19. saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, maakividest otsaviiluga kelder. Kaetud kivikatusega .  Sissepääsuava hoone osast, on markeeritud punaste tellistega.  Pealt sillus uuendatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14601
name: Holstre mõisa valitsejamaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlik,  kõrgel soklil ühekordne kivihoone.  Hoone poolkelpkatust katab valtsitud plekk.  Kitsa astmelise profiiliga räästakarniisid on ainult külgfassaadidel.  Maapinna reljeef langeb niipalju, et keldrikorrus muutub soklikorruseks.  Soklikorrus on põhikorrusest eraldatud kitsa simsiga, millelt tõusevad nurgaliseenid ja seinapindu liigendavad pilastrid. Keskmist kolme akent ääristavad petikaknad, millest kahel pool samuti pilastrid. Kitsad kõrged aknad on 8-ruudulise jaotusega. Soklikorruse aknad on ruudukujulised, kaetud lameda kaarega. Osa soklikorruse avadest on kinnimüüritud. Hoone loodepoolsel küljel on kahele graniidist sambale toetuv kinnine palkon (eeskoda), kuhu tõuseb kõrge kivitrepp.  Hoone kagupoolses otsas on 20.s. II poolel ehitatud kahele silikaattellistest sambale toetuvad hoonega mittesobivad rõdud. Hoones on säilinud mantelkorstna seinad. Mantelkorstna ülaosa on põhikorruse põrandapinnalt lammutatud juba 19.s. lõpul. Saalis on säilinud ristvõlvidega laed, pilastrid jms. 
(Holstre mõisa valitsejamaja muinsuskaitse eritingimused, Viljandi VEP, 2009)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Valitsejamaja (köögihoone) ehitas 1780tel aastatel mõisa tollane rentnik kindral Magnus Johann von Berg. 
19.s. lõpul on hoonet osaliselt ümberehitatud (palkon). Nõukogude perioodil oli  hoones raamatukogu. 1990 ndatel teostas Paistu kolhoosi järglane majas remondi. 
(Holstre mõisa valitsejamaja muinsuskaitse eritingimused, Viljandi VEP, 2009)</span>


source: A
code: 14602
name: Holstre mõisa magasiait, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtne,  ühekordne, maakivihoone.  Hoone kelpkatust katab S- kivi. Lõunapoolsel küljel 2,5m laiune räästaalune. Esifassaadis ainult 2 lihtsat ust, aknad puuduvad. Tagaküljel väiksed puitluukidega aknad ja üks kahepoolega uks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Viljaait on ehitatud 19.s. 
1912 a-st seltsimaja. Kogu 20.s. on magasiaidas peetud pidusid ja Holstre rahva kokkutulekuid. 
(Holstre mõisa valitsejamaja muinsuskaitse eritingimused, Viljandi VEP, 2008)</span>


source: A
code: 14603
name: Loodi mõisa peahoone, 18.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Barokne, ühekorruseline, krohvitud, raske S-kivist murdkatusega puidust hoone.  Kõrgete laiade piirdelaudadega aknad paiknevad kohati parikaupa. S-tiivaga liitub 2-korruseline juurdeehitus, ažuurse laudrinnatisega varikatus peasissepääsu ees ja pargikülje rõdu (hävinud) pärinevad  19.s. lõpust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated Loodi mõisa kohta pärinevad 16. sajandi keskelt, mil mõis kuulus Tödwenite suguvõsale. 1599. aastal läks mõis Heinrich Tödwen’i õe kaudu Klot’ide kätte ning nendelt omakorda sugulussidemetega 1679. aastal Berend ja Wilhelm Bockile. Von Bockide suguvõsale jäi Loodi mõis mitmeks sajandiks kuni mõisate võõrandamiseni. Viimane omanik 1903st aastast oli Bernhard Woldemar von Bock. Peahoones oli Loodi algkool 1920ndatest aastatest kuni1967. aastani, mil peahoone anti üle Viljandi Laste Spordikoolile. Praegu seisab hoone kasutuseta.
Härrastemaja on ehitatud 18.s. II p.</span>


source: A
code: 14604
name: Loodi mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>5,6ha pargi põhiosa moodustub laskuvale reljeefile rajatud vanast regulaarsest pargist, mis hiljem on ümber kujundatud segastiilis pargiks, kus esineb vanu regulaarseid elemente: ovaalne esiväljak, mis on piiratud teega; hoone taga terrassidena laskuvad murupinnad, mis on ääristatud pügatavatest pärnadest alleedega ning lõpetatud samuti ristuva pügatud pärna-alleega; kaks sümmeetriliselt paigutatud tiiki alleede lõpus.
19.s. ümberkujunduste käigus  püüti pehmendada ka olemasolevate korrapäraste pargiosade rangust juurdeistutatavate puudega ja teede kuju muutmisega esiväljakul. Sel ajal on rajatud ka kalmistupark – kuulus Loodi lehisepuistu
Tagaväljaku moodustab terrassidena langev, regulaarsete ristuvate pärnaalleedega pargiosa, mille lõpus on kaks nelinurkset põhjaveetoitelist tiiki. Peahoone ees, esiväljakul on graniidist päikesekell (mis on osaliselt lagunenud). 
Pargis on mälestuskivi rahvalaulik Epp Vasarale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algne barokkstiilis park on rajatud 18. sajandi lõpus. 19. sajandi keskel ja II poolel on algsele pargile juurde rajatud vabakujulised pargiosad, mis asuvad peahoonest lõunas ja idas.</span>


source: A
code: 14605
name: Loodi mõisa valitsejamaja, 19.saj. I pool
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur ühekordne palkhoone. Seinad vooderdatud püstlaudisega. Kellerdatud. Hoonet katab kõrge poolkelpkatus, millel kitsad üleulatuvad räästad. Lakatoad hoone otstel. Aknad kahe ja kolmepoolsed. Hoonel 3 sümmeetriliselt asetatud korsten, millest keskmine on mantelkorsten. Toad asetuvad anfilaadselt. Lõunaküljel kinnine klaasitud palkon. Lääne otsas samuti väike kinnine klaasitud eeskoda. Hoone idaotsal keldri kohal oleva lahtise eeskojani viib kõrge puittrepp, mille viilkatust toetuvad neljakandilised puittulbad. Ka põhjaküljel kinnine väljaehitis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. alguses. 
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14606
name: Loodi mõisa puukuur, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, historitsistlikus stiilis, pultkatusega, lippidega kaetud fassaadiga osaliselt tellis- ja maakividest, kuid põhiliselt puidust konstruktsioonidega puukuur. Hoone paikneb mõisasüdames, peahoone vahetus läheduses esifassaadiga peahoone esiväljaku suunas. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Hoone kolme seina ja katus on puitsõrestikkonstruktsioon, tagaseinas tellis ning maakivi. Külgseinad on kaetud lippidega, esikülg rikkaliku puitdekooriga. Esifassaadil domineerivad kuus kahe poolega kuuriväravat. Hoone katus on tagaseina poole kaldu, viimase lääneosas on viis kitsamat aknaava ja idaosas kaks suuremat tellisest sillusega ukseava. Hoone vundament toetub tellispostidele. 2012. ja 2013 aastal toimus puukuuri põhjalik restaureerimine. Võeti lahti puidust sõrestikkonstruktsioon ning plombeeriti selle hävinud osad. Puhastati ja korrastati tagaseina kivimüür ning vundamendipostid. Hoonet senine eterniitkatus asendati valtsplekiga. Puukuur asub mõisasüdames peahoone vahetus läheduses. Sellest sajakonna meetri raadiuses paikneb ka suur hulk teisi mõisa majandushooneid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varasemad teated Loodi mõisa kohtapärinevad 16. sajandist. Mõis kuulus alates 16. sajandi lõpust kuni 17. sajandi viimase veerandini Klodtide suguvõsale, kelle ajal viidi mõisasüda oma praegusele asukohale. Mõisa peahoone on ehitatud 18. sajandil, arvatavasti peale 1728. aastat, kui mõis läks Bockide suguvõsa valdusesse. Juurdeehitusi tehti hoonele ka 18. ja 19. sajandi vahetusel ning 19. sajandi teisel poolel. Peahoone ümbruse kujundus pärineb 19. sajandi lõpust või 20. sajandi algusest. Samast perioodist pärineb ka peahoone juurde rajatud puukuur. Mõisaga on seotud mitmed Bockide suguvõsa mõjukad liikmed. Puukuuri ehitamise ajal oli mõisa omanikuks tunnustatud Liivimaa rüütelkonna poliitik, maanõunik  ja maamarssal Heinrich von Bock (1818-1903), kelle abikaasaks oli rahvusvahelise tuntusega ooperiprimadonna Wilhelmine von Bock-Schröder-Devrient (1804-60). Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Kersel. Peahoonesse asus peale võõrandamist kool, praegu peahoone koos puukuuriga eravalduses. Puukuur restaureeriti aastatel 2012-13.</span>


source: A
code: 14607
name: Loodi mõisa kuivati, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike puhta vuugiga tellistest hoone. Hoonet katab viilkatus, mille üleulatuvad räästad kaetud laudisega või lihtsa laudkarniisiga. Hoone on 20.s. II poolel ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. IV  v. 
20.s. II poolel lisatud inetud juurdeehitused. 
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14608
name: Loodi mõisa moonakatemaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk õhukese krohvikattega telliskivihoone. Hoonet katab suurte väljaehitustega poolkelpkatus. Räästa alla lihtne laudkarniis. Väiksed aknad 6 –ruudulise jaotusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. III  v. 
20.s. II poolel lisatud inetud juurdeehitused. 
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14609
name: Loodi mõisa ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist krohvimata hoone. Hoonet katab viilkatus. Räästad kaunistatud puidust räästapitsiga. Esifassaadis on seinapind taandatud ulualuseks. Räästast toetavad puidust lihtsad puittulbad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud talli ja karjalaudaga samal ajal seega 1874 paiku.
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14610
name: Loodi mõisa tall, 1874.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, maakivist krohvimata laudahoone. Mida katab poolkelpkatus, millel lai eenduv tellistest ehiskarniis. Ka avad ja nurgad markeeritud tellistega. Kahe poolega sissepääsuväravad pealt väikse kaarega.  Algselt 8-ruudulise jaotusega aknad paiknevad külgedel ühtlaste vahedega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1874.
 (Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14611
name: Loodi mõisa karjalaut, 1874.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist krohvimata laudahoone. Mida on omal ajal katnud poolkelpkatus, millel lai eenduv tellistest karniis. Ka avad ja nurgad markeeritud tellistega. Hoone on inetu pealisehitusega rikutud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1874.
Ümberehitatud 20.s. 60-ndatel. 
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14612
name: Loodi mõisa munakivitee, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Munakivitee jookseb maanteelt mõisasüdamikust läbi end.meiereini ( viinavabrikuni)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud arvatavalt 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14613
name: Loodi mõisa meierei, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtne  liigendamata kahekorruselist  kivihoone. Viilkatusega hoonemahtu kaunistavad madalate kaarsillustega akna- ja ukseavad, mis on ääristatud valgendatud krohviääristega. Maakivimüüri ladu on ilmestatud vuukidesse pikitud tumedate kivikildudega.

Ehitis oli algselt kahekorruseline kivikattega viilkatusega maakiviseintega hoone, mille läänepoolses otsas oli tootmisruum läbi kahe korruse ning idapoolses otsas oli katusekorrusel välja ehitatud kaks tuba. 
Võlvitud juustukelder asub hoone idaotsas esimesel korrusel, kuid põrandapind on ca 0,5 m madalamal. Piima vastuvõturuumi põrand oli tõstetud ülejäänud esimese korruse põrandast ca 80 kõrgemale.
Hoone lõunaküljel olnud katlaruum ja jääruum on lammutatud.
1990. a. on koostatud ehitusprojekt meierei ümberehitamiseks asutuse puhkebaasiks.
Kogu teise korruse ruumijaotus ja konstruktsioonid on uued . Samuti katusekorrusel . Kogu katusekonstruktsioon koos kattega on uus. Katusekorruse ruumide valgustamiseks on katusesse ehitatud uugid .
Hoone välissein ja avad selles on valdavalt säilinud algsel kujul. Endise piima vastuvõturuumi ukseavad on ehitatud väiksemaks- akendeks. Lääneseinas olnud esimese korruse aknaava on muudetud sissepääsuks. Vahepealsetel aastatel (peale 1952) lääneseina rajatud avarad tootmisruumi aknad on osaliselt kinni ehitatud .
Algseid avatäiteid säilinud ei ole.
(Loodi  mõis meierei muinsuskaitse eritingimused. R. Mändmaa, 2008)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone peaukse kohal olev raidkivi annab ehitusaastaks 1858 (Erbaut 1858).
Oma 1971. aastal koostatud ülevaates Eesti mõisatest nimetab V. Ranniku kõnealust hoonet viinaköögiks, mis on ka loogiline seletus hoone asukohta silmas pidades. Ka mõisa südamikuplaanil 19.s. lõpust on antud kohale märgitud viinavabrik.  Lammutamiste käigus avanenud konstruktsioonid näitavad, et meiereile tüüpiline piima vastuvõturuumi tõstetud põrand on ehitatud hiljem. Millal viinavabrikust sai meierei, ei ole teada. 
Alates 1923. aastast tegutses siin Loodi Piimaühing. 
Läänepoolses otsaseinas paiknevad suured tootmisruumi aknad on rajatud peale 1952. aastat, kui hoone inventariseeriti kui Õisu võitööstuse Loodi juustutsehh.
Piimanduse funktsiooniga kasutati hoonet möödunud sajandi kaheksakümnendate aastateni. 
Kaheksakümnendate aastate lõpus omandas hoone oma puhkebaasiks tootmiskoondis "Talleks".
(vt. Loodi meierei muinsuskaitselised eritingimused, R.Mändmaa, 2008)</span>


source: A
code: 14639
name: Väikemõisa mõisa peahoone, 20.saj. I pool
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väikemõisa häärber on näide juugendist mõjustatud saksapärasest Heimatstiilist - maaliliselt mõjuv hoone, mille kõrge sokkel ja osaliselt peakorrus on laotud maakivi-tellise segatehnikas, teine korrus aga krohvitud ning kujundatud vahvärgiga. Tumedad pruunikates toonides dekoratiivselt laotud maakiviseinad, vastanduvad heledatele krohvipindadele milles tumedad vahvärkviilus. Hoonet katavad eri kujudega katused. Maja peasissekäik on võlvitud. Ka aknad erineva suuruse ja kujuga, väikese ruudujaotusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa juugendsugemetega heimatstiilis peahoone valmis arhitekt Rudolf von Engelhardti projekti järgi 1902. aastal .
Väikemõisa mõis (saksa k Kleinhof) rajati poolmõisana mitme talukoha ühendamise teel 19. sajandi lõpul. 1904. aastal omandas mõisa naabruses asuva Karula mõisa omanik Alexander von Helmersen. Peale Karula mõisa võõrandamist 1919. aastal jäi Väikemõisa von Helmersenide valdusse kuni 1939. aastani. sest poolmõisaid ei võõrandatud. 
1948 - 2008.a. asus mõisahoones Väikemõisa väikelastekodu.
( Portaal eesti mõisad
http://www.mois.ee/vilj/vaikemoisa.shtml</span>


source: A
code: 14640
name: Väikemõisa mõisa abihoone, 20.saj. I pool
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tumedad pruunikates toonides dekoratiivselt laotud maakiviseinad, mida täiendavad tellistest markeeringud ja kaaristuga suur katusealune. Hoonet katab S-kivi viilkatus, millesse hiljem ehitatud vintskap ja katusaknad. Aknad ülalt tiheda ruudujaotusega alt poolt ruudustamata.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt kohe peale peahoone ehitust mis valmis 1902.</span>


source: A
code: 14641
name: Välgita mõisa peahoone, 18.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 578
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisa peahoone kohta suhteliselt väike rõhtpalkehitus kaetud kõrge savikivist poolkelpkatusega. Seinad on varem olnud väljast kaetud rõhtsa laudisega. Tiheda raamijaotusega segmentkaarsete ülaosadega aknad on ümbritsetud baroksete dekoratiivsete puidust raamistustega ja omavad luuke. Peafasaadi keskteljel asub kalasabamustris laudise ja segmentkaarse ülaosaga valgmikuta kahehõlmaline peauuks. Teine uks asub tagafassaadis. Peauks viib eeskotta, mille taga asub massiivne ajastule iseloomulik mantelkorsten. Säilinud on tüüpiline 18.saj. iseloomulik plaanilahendus. Hoone sisemisest rikkalikust dekoorist on kaasajani järele jäänud üksikud detailid. 1980-ndatel aastatel hoones toimunud remonttööd on pooleli jäänud. Remondi käigus eemaldatud detailid on suures osas kaduma läinud või asuvad samas hoones. Väärtuslikud ahjud on hävinud.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välgita mõisa peahoone valmis A.H. Hupeli andmetel 18. sajandi keskpaiku.
1980 toimusid suuremad remonttööd.</span>


source: A
code: 14642
name: Peetrimõisa mõisa laut 1, 1885.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, historitsistlik, dekoratiivsetest maakividest hoone. Kaetud viilkatusega.  Fassaade kaunistavad historitsismile omaselt erisuurused pealt ümarkaarsed punasest tellisest dekoratiivraamistusega aknad ja uksed. Hoone keskosas viilkatusega pealisehitus, mille värava kohal ovaalses petiknišis härjapea ja ehitusdaatum.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1885.</span>


source: A
code: 14643
name: Peetrimõisa mõisa laut 2, 19.saj. II pool
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, historitsistlik, dekoratiivsetest maakividest hoone. Kaetud viilkatusega.  Fassaade kaunistavad  punasest tellisest dekoratiivraamistusega aknad ja uksed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. IV v.</span>


source: A
code: 14644
name: Peetrimõisa mõisa valitsejamaja, 19.saj. II pool
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Punasest tellisest ühekordne kivihoone. Kaetud poolkelpkatusega. Omab lakatube hoone otstel. Keskosas kinniehitatud pealisehitusega veranda, kaetud kõrge viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.  II p.</span>


source: A
code: 14645
name: Suure-Jaani kirik, 13.-18.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 581
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirik püstitati kolmest küljest veega piiratud kõrgendikule kaitseehitisena. Ehitati maakivist ja paest, detailid tellisest. Algselt koosnes 3-löövilisest kahe traveega pikihoonest (võlvid hävinud), ühe võlvikuga 4-nurksest koorist ilma käärkambrita ja massiivsest W-tornist. Eksterjööris domineerib teravkaarse portaali ja ümaraknaga W-fassaad. Uudne oli tornialune võlvruum, mis on keskruumiga ühekõrgune. Kiriku kavatis, ehituslaad ja raidvormid on suguluses Vestfaali ehituskunstiga. 17.s. lõpul täiendati torni uue korrusega, kõrgendati seinamüüre ja ehitati puust võlvid. käärkamber on hilisem juurdeehitis. Sisustuses rõngasrist, hilisbarokne orel, A.v. Ferseni marmorist mälestusmedaljon ja H.H. v. Ferseni marmorist hauamonument. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Suure-Jaani Johannese kirik on vanim kogu Kesk-Eestis, ehit. enne 1300 a. Keskaegsed võlvid hävisid Liivi sõjas. Põles Põhjasõjas. Taastati 1767.  Sellest ajast katab kirikuruumi puulagi ja samast aastast on ka vaskne tornikukk.  Neogooti sisustus 19.s. lõpukolmandikust. Viimane suurem remont 1957-58.</span>


source: A
code: 14646
name: Suure-Jaani kirikuaia piirdemüür, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikaia piirdemüür piirab kiriku ümber asuvat kalmistut. Materjalina on kasutatud maakivi. Müüris on kirikusse ja suurele kalmistule pääsemiseks avad. Müür on kohati vajunud. Kirikaias asuvad sobimatud ja kasutuseta gaasimahutid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Suure-Jaani kirik on ehitatud enne 1300. aastat. Tõenäoliselt on kirikuaed rajatud koos kirikuga. Sinna rajati kalmistu 16. sajandil. Kirikuaia piirdemüür pärineb tõenäoliselt 19. sajandist. Kiriku ajalooline saksakeelne nimetus on Groß-St. Johannis.</span>


source: A
code: 14647
name: Suure-Jaani pastoraadi peahoone, 18.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vanem põhiosa ühekorruseline, rõhtpalkhoone, mis algupäraselt  vooderdatud püstlaudisega. Kaetud poolkelpkatusega.  Hoone on liigendatud ja omab 19.s. I p. pärinevat  nurgarustikat. Algselt 6 ruudu jaotusega aknaid ümbritseb profileeritud karniisiga lai piirdelaud.  Otsaviiludel väiksed ruudukujulised viiluaknad. 
Hoone vanemale hoonekehandile ehitati kagupoolsesse külge kahekorruseline hooneosa, mis valmis 1875.a. hoone on kaetud viilkatusega. 
19.s. lõpul ehitatud verandast , mis tänaseks säilinud ainult  osaliselt – väiksed rombimotiiviga aknad, saelõikeornament puitdekoor ning lillemotiivis kujundatud ümaraken. 
Ruumiplaneering anfilaadne. Akendel säilinud  palju algupäraseid detaile. Hoone keskel suur mantelkorsten-köök. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s  II poolel. 1846.a. remondi käigus vahetati  vooderlaudis välja rõhtlaudise vastu. 
Pärast 1884.a. ehitati juurde veranda. 
Pastoraadis tegutses 20.s. II p. lasteaed.</span>


source: A
code: 14648
name: Suure-Jaani pastoraadi ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ait- tõllakuur.  Historitsistlik, keskmise suurusega krohvimata maakivihoone. Kaetud viilkatusega. Kummalgi pool aitade poolsetel osadel üks. segmentkaarne aken. Pealt ümarkaarsed avad markeeritud punaste tellistega.  Keskel asuv tõllakuuri osa on taandatud veidi tahapoole. Hoone ette moodustub ulualune. Tõllakuuri viivad suured kahepoolega horisontaallaudisega väravad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone valmis 1882. ehitusmeistrite H. Musikauti ja M. Tääkeri juhtimisel. </span>


source: A
code: 14649
name: Suure-Jaani pastoraadi tall, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tall-laut on historitsistlik, võrdlemisi pikk puhasvuuk maakivihoone. Kaetud viilkatusega. Algselt oli katendiks laast. Räästa all on näha puidust profileeritud sarikaotsad. Viiluotsad on kaetud poola laudisega, mille otsad on kiilukujulised. Avad on markeeritud historitsismile omaselt punaste tellistega. Ka hoone nurkades on seinapinna ilmestamiseks laotud punastest tellistest sagmentmotiiv. Tall-lauda kompleksis asub neli ruumi. Hoone on jaotatud kaheks tulemüüriga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Valmis 1906.a  ning rajati endise lauda-ja tallikompleksi asukohale kasutades ära varasemaid ehituskive. Käesoleval ajal on kasutusel laoruumidena.</span>


source: A
code: 14650
name: Lahmuse mõisa peahoone, 19.saj. I pool
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hilisklassitsistlikus stiilis ühekorruseline, keskrisaliidi osas 2-korruseline kivimaja. Kaetud s-kivi poolkelpkatusega. Pilastritega liigendatud keskrisaliidil on kõrge kolmnurkfrontoon, mille viiluväljas segmentkaarne aken. Aknad kitsad ja kõrged.  Sissepääs keskrisaliidi kõrval, mille ees lahtine postidel varjualune.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lahmuse mõisa asutaja on poolakas Alexander Trojanowski, kuid juba 1599. aastal läks see üle Wilhelm Bockile. Praegune mõisasüda on rajatud Krüdeneride aegu, kelle valdusse tuli Lahmuse 1758. aastal, pärast seda kui Bockide vanim tütar Christine Gertrude läks mehele Martin Friedrich von Krüdenerile. 1885. aastal läks mõis Bockidele ning püsis nende käes kuni maareformini. 1926. aastast tegutseb mõisa peahoones kool, praegu Lahmuse Eriinternaatkool.
Peahoone on püstitatud Berend Johann von Krüdeneri poolt aastail 1837-1838.</span>


source: A
code: 14651
name: Lahmuse mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vabakujundusliku mitmeosalise pargi peamine kujundselement on paisjärv. Kogu pargis on reljeef vahelduv, esiväljak on tasane, peahoonest paisjärve poole on tugev langus. 
Peahoone ees on osalt müüriga piiratud regulaarse kujundusega esiväljak, see on avar, ovaalne, ääristatud puudega. Hiljem on väljak poolitatud põhja-lõuna-suunalise elupuuhekiga. Väljakut piiravad kaks ilusat põllukivist kaaristutega kõrvalhoonet. Väljaku ja kõrvalhoonete vahel paiknevad kontrastsetes gruppides puuderühmad: tamm-pärn-siberi nulg. Tagaväljak on tagasihoidlikum neljakandiline muruplats, ääristatud puudereaga.
Pargi põhiosa moodustab paisjärve ääres olev vabakujuline terrassidena järvele laskuv puistu, kus on üksikuid regulaarseid elemente korrapäraste alleede katkete näol. Valitsevaks kodumaised lehtpuud.
Varem on pargi juurde kuulunud ka teisel pool paisjärve asuv parkmets.
Park on keskmise liigirikkusega. Põhipuuliigid on tamm ja pärn. 
(pargiankeet, 2004)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. II p , hiljem on parki täiendatud.</span>


source: A
code: 14652
name: Lahmuse mõisa allee, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>800 m pikkune valdavalt pärnaalle palistab maantee äärt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Istutatud 19.s.</span>


source: A
code: 14653
name: Lahmuse mõisa ait, 1846.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, massiivne,  krohvimata maakiviehitus. Avad karniisid, kaaristu ja nurgad tellistega markeeritud. Hoonet katab seintest kõrgem S-kivi katendiga poolkelpkatus. Räästakarniisid külgfassaadidel ja poolviilus kelbakolmnurga all profileeritud. Hoone keskosa seinapind on taandatud, milles 4 kaaristut ja sügav ulualune selle taga. Kaaristu kõrged kaared toetuvad madalatele massiivsetele neljatahulistele sammastele ja poolsammastel, millel kitsas talumivöö ja kõrge sokkel. Kahel pool ulualust väiksed ruudukujulised aknad. Otsaküljel suur segmentpetik milles ruudukujuline aken. Selle all lameda kaarega uks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1846.a. (dateering seinal)</span>


source: A
code: 14654
name: Lahmuse mõisa tall-tõllakuur, 1846.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, massiivne,  krohvimata maakiviehitus. Avad karniisid, kaaristu ja nurgad tellistega markeeritud. Hoonet katab seintest kõrgem S-kivi katendiga poolkelpkatus. Räästakarniisid külgfassaadidel ja poolviilus kelbakolmnurga all profileeritud. Hoone keskosa seinapind on taandatud, milles 5 kaaristut ja sügav ulualune selle taga. Kaaristu kõrged kaared toetuvad madalatele massiivsetele neljatahulistele sammastele ja poolsammastel, millel kitsas talumivöö ja kõrge sokkel. Ühel pool ulualust väike aken, teisel pool kahepoolega pealt ümarkaarne uks.  Otsas suur segment aken. Selle all 2 akent (ümberehitatud) ja  nende all omakorda 2 väikest petikakent. Teisel küljel 6 suurt pealt ümarkaarset kahepoolega ust. II korruselt 3 tiheda ruudujaotusega akent.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud aastail 1847.</span>


source: A
code: 14655
name: Lahmuse mõisa sepikoda, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike  murtud maakivist hoone. Kaetud kõrge viilkatusega. Avad markeeritud punaste tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p. 
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14656
name: Lahmuse mõisa juustumaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike,  ilusate proportsioonidega krohvitud kivihoone. All maakivikelder. Kaetud kõrge viilkatusega. Seintes vahelduvad krohvitud pinnad puhasvuuk punasest tellistest kivipostidega ja nurkadega. 2 pikka kitsast akent asuvad   fassaadil sümmeetriliselt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14657
name: Lahmuse mõisa tall, 19.saj. I pool
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ilus maakivist tall. Ees pikk ulualune, räästajoonel sihvakad sambad. Kaetud poolkelpkatusega. Kahe poolega sissepääsuväravate kohal suur segmentaken. Avad markeeritud punaste tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. II v või III v algus.
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14658
name: Lahmuse mõisa sigala, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk  L kujulise põhiplaaniga õhukese krohvikihiga maakivihoone. Kaetud madala viilkatusega. Hiljem on lisandunud juurdeehitusi mis selgelt vanast eristuvad. Kuna hoone funktsioon on muutunud ona ka aknad hiljem ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p. 20.s. II poolel ümberehitatud.
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14659
name: Lahmuse mõisa vesiveski, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur maakivihoone.  Kaetud  kõrge seintest mitu korda kõrgema viilkatusega. Katusealune kahe korruse kõrguselt väljaehitatud, valguse saamiseks lisatud vintskappe.   Suuremale põhihoonele liitub risti väike madal majaosa. Hoonete liitumise nurgas kõrge neljakandiline ülalt ahenev korsten. Otsas veskitamm.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. keskel.
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14660
name: Suure-Jaani õigeusu kirik, 1906-1908.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suure-Jaani Peeter-Pauli kirik. Historitsistlik, eklektiline, monumentaalse nelitisega liidetud kellatorn ja apsiid. Sissepääsu ees sammastega lahtine koda. Kesktelje suhtes sümmeetriline. Fassaadid puhta vuugiga tellisseinad, rikkalike reljeefsete pindadega ja niššidega. Torne 4 - kujult nelinurksed, kellatorn telk-, teised sibul kiivri kujuga.
Ikonostaas historitsistlik, madal ja  tumedates värvides.
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987) - Apostliku õigeusu kirikute arhitektuuriajalooline inventariseerimine, A. Pantelejev, 1987.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1846.a. Olustvere mõisa lähedale ja viidi üle Suure- Jaani 1906-08.
(Olustvere mõisa ajalooline õiend, RUPI `Èesti Ehitusmälestised`, Tall. 1992)</span>


source: A
code: 14661
name: Tarvastu kirik, 14.-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 566
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tarvastu Peetri kirik koosnes varem ruudule lähedase põhiplaaniga 3-löövilisest 2-traveelisest pikihoonest, millele liitus väiksem 4-nurkne kooriruum. Algselt torni ei olnud. Kivist hilisbarokne torn püstitati 1771. N-seinas oli müüritrepp. 1892-93 a. rekonstrueerimise käigus lisandusid juurdeehitused koori N-ja S-külgedele, samuti torni külgedele.  Tööde käigus suurendati ka aknaid ja lammutati algne võidukaar. Kirikul rikkalik neogooti dekoor. (EA, arh. mälestise pass, 1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kogudusest andmed 1234, kirikust 1329. Keskaegne kirik, mille müüre on säilinud praeguse ehituskehandi O-osas. Purustati Liivi sõjas, mil hävisid ka võlvid. 16.s lõpul osaliselt taastati. 1624 taas varemeis. Seejärel korrastati, lisandus puidust haritorn. Ka Põhjasõjas sai kannatada. 1771 laiendati W suunas 10,5m võrra ning püstitati kivist hilisbarokse kiivriga W-torn (ehit.-meister J.Chr. Knaut) 1892 põles, 1892-93 rekonstrueeriti kapitaalselt (G. Beermann) neogooti vormides. (EA)</span>


source: A
code: 14662
name: Tarvastu kirikuaed, 14.-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 566
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümber kiriku on olnud madal kiviaed, mis tänaseks vajunud ja lagunenud ning märgatav ebaühtlaselt. Kiriku ees on raudaed, mis vajunud ja roostetab. Kirikuaed lage.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated Tarvastu kihelkonnast pärinevad 1225. aastast.  Kogudust on mainutud esimest korda 1234. aastal. Kirik ise on ehitatud tõenäoliselt 14. sajandi alguses. Kirikuaed on tõenäoliselt rajatud kiriku ehitamisega samaaegselt. Kiriku ajalooline saksakeelne nimetus on Groß-St. Johannis.</span>


source: A
code: 14663
name: Tarvastu mõisa allee, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>700 m pikkune lõikudena säilinud tamme- ja pärnaallee, mis suundub pikki Mustla - Kärstna maanteed mööda mõisasüdamesse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Istutatud hiljemalt 19. sajandi I p</span>


source: A
code: 14664
name: Tarvastu mõisa viinavabrik-härjatall, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viinavabrik on suur, kahekordne liigendatud fassaadidega kivihoone. Juurdeehitused hoonel hilisemad. Kaetud suure pika väljaehitusega ja üleulatuvate räästastega viilkatusega. Krohvitud seinte pinnad on dekoreeritud kivikillustikuga. Killustik moodustab korrapäraseid mustreid ja ornamente: kontsentrilisi ringe ümber kivide, ääriseid aknaavadele, kujundeid ringi ja ristikestega jms. Kildudest on kujundatud seinakell ja ehitusdaatumid. Hoone suured 6-ruudulised aknad omavad lameda kaarsilluse ja lamedad krohviäärised, otsaviilus on rombikujulised lakaaknad. Esifassaadi paremal tiival on kahel pool ust lamedad pilastrid ainult alumise korruse kõrguselt, hoone nurk aga kujundatud veerandsambaga. Hoone on kogu ulatuses kellerdatud. 
Viinavabriku osaga liitub ühekorruseline, reljeefist tingituna osaliselt kõrge soklikorrusega härjatall. Hoone on punasest tellisest ja maakivist. Suures osas ümberehitatud. Kaetud viilkatusega kus suured vintskapid. Hoone aknaavad on enamuses uued ja ümberehitatud. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Härjatall ehitatud 19.s. I v. , viinavabrik 1865-1869. 
(allikas: V.Ranniku, Mõisate esialgne ülevaatus, Viljandimaa, 1978)</span>


source: A
code: 14665
name: Tarvastu mõisa ait-kuivati, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ait on suur, krohvitud kivihoone. Kaetud poolkelpkatusega, millel profileeritud räästa- ja viilukarniis. Sokkel on seinast eraldatud simsiga. Esifassaadi keskel on seinapind kergelt eendatud keskrisaliidiga, mis omab ka mezzino-korruse. Risaliit on kaetud lameda kolmnurkviiluga. Viil on ümbritsetud eenduvast ja profileeritud karniisist. Karniisi all on lai vahevöö mida toetavad 4 laia pilastrit. Vahekorruse all põhiehituse räästa joonel kulgeb samalaadne liigendatud vahevöö mida krepivad pilastrid. Põhikorrusel on kõrged ja kitsad krohviääristega petikaknad, millede kohal kolmnurkfrontoonid. Risaliidi mezzinos on keskteljel segmentaken, külgedel nelinurksed petikud.  Fassaadi poolviilus väike ümar lakaaken. 
Kuivati liitub reljeefist tingitud osaliselt kõrge soklikorrusega  aidahoonega. Kahekorruseline väikeste laiade piklike akendega lihtne kivihoone. Kaetud viilkatusega. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I v. 
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14666
name: Tarvastu mõisa valitsejamaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud seintega puithoone. Hoonet katab eterniit poolkelpkatus. Räästa all lihtsad karniisid. Viinapuuväädid seintel ja katusel. Küljel sissepääsu ees puittrepikoda. Maja otsa ehitatud nõukogude ajal tellistest  trepikoda. Maja keldrisse viib lai kivitrepp. Mansardkorrusele väljast  keldri sissepääsu pealt puittrepp.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. II poole IV v.
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14667
name: Tarvastu mõisa kelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pealt muldega, poolmaapealne kelder. Otsasein maakividest, sissepääs pealt paekivisillusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. II poole keskel.
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14668
name: Tarvastu mõisa tall-tõllakuur, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur  pikk massiivne   krohvitud telliskivihoone(tagakülg krohvimata punane tellis). Kaetud poolkelpkatusega, millel eenduvad ja profileeritud viilu- ja räästakarniisid. Esifassaad on  kujundatud eriilmelistest elementidest, mis ranges sümmeetrias ning tasakaalustatud suhtes.  Hoonel eenduvad keskrisaliit ja kitsad külgrisaliidid, mis kaetud madalate kolmnurkviiludega. Risaliitide seinapinnad, samuti otsaküljed on liigendatud kitsa vahevööga akende ülaserva ja kaaruste kõrguselt. Hoone seinapind on liigendatud sümmeetriliselt uste ja akendega. Keskrisaliidis on keskteljel suur kaaruks. Seda ääristavad kitsad, kuid kõrged vahevööd läbivad 8-ruudulised aknad.  Risaliidi äärtel on  uksega võrdse laiusega kaaraknad. Keskrisaliidi viilupinnal on krohviäärisega segmentpetik. Hoone teiste külgede aknad on kitsad ja 6-ruudulised. Hoones asusid ilmselt tõllakuurid, tööliste korterid ja töötoad. 
Tõllakuur on üks osa kunagisest kastellilaadselt ümber keskväljaku  asetsevatest lautade tallide kompleksist. Tänaseks säilinud ainult 2 hoonest. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s I poole lõpus.</span>


source: A
code: 14669
name: Tarvastu mõisa tall, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur,  pikk, massiivne,   fassaadist ja ühest küljelt krohvitud, teistelt külgedelt krohvimata telliskivihoone. Kaetud poolkelpkatusega, millel eenduvad ja profileeritud viilu- ja räästakarniisid. Poolviilu all lai vahevöö. Viiluväljas krohvitud suur segmentaken (tänaseks kinnilaotud). Fassaadilt lihtne.  Säilinud üksikud fassaadi kaunistanud arhitektuursed dekoorielemendid. Avad erinevate suurustega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s I poole lõpus.</span>


source: A
code: 14670
name: Tarvastu mõisa meierei, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, massiivne, peaaegu ruudukujulise põhiplaaniga maakivihoone. Hoonet katab eterniit poolkelpkatus. Räästa all lihtne telliskarniis.  Avad ja nurgad tellistega markeeritud. Aknad suured. Otsas 2 segmentakent.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. II poole keskel.
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14671
name: Tarvastu mõisa moonakatemaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, massiivsete proportsioonidega maakivihoone, mille kivide vahed laialt krohvitud ja dekoreeritud kivikillustikuga. Hoonet katab kõrge poolkelpkatus, mille räästa ja kelba alla laudkarniis.  Poolviilu all lai tellistest vahevöö. Tellistega on ääristatud ka avad ja hoone nurgad, mis  ümardatud  veerandsammasteks.  Aknad kitsad ja kõrged, 8-ruudulised. Poolviilus laiad kinnilaotud lakauksed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitatud 1866.a</span>


source: A
code: 14672
name: Tarvastu vesiveski varemed, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 568
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone oli 2-korruseline poolkelpkatusega maakiviehitis. Avade ja nurkade raamistuses tellised.  1930. a-il valati II korruse betoonseinad. Veskis oli kaks turbiini ja kaks paari jahvatuskive.
(EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Keskaegse asukohatraditsiooniga vesiveski.
Arvat. Juba 14.s.  algul rajati ordulinnuse N-küljele vesiveski, mille töölerakendamiseks kasutati vallikraavidesse paisutatud Tarvastu jõe vett.  Uus veski ehitati Tarvastu mõisale 19.s. endise linnuse S-poolse valli jalamile.  </span>


source: A
code: 14673
name: Tarvastu ordulinnuse varemed, 14.-15.saj.
type: Linnus
alt_id: 567
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kavatiselt sega tüüp range kastelli ja loodusega seotud linnuse vahel. Alates 1410 viibis seal sageli ordumeister, mistõttu ruume täiendati võlvlagedega ja kõrgendati  müüre. Vesiveski tähtsust toonitab selle flankeerivaks kaitseks rajatud tugev danskritaoline kaitsetorn, mille laius on 14 m ja müüride paksus 170 cm. Müüre iseloomustavad rõhtsate kihtidena laotud suurte tahumata põllukivide read. Kastell on sisepindalalt 6555m2. (K. Aluve, Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud tõenäoliselt 14.sajandil arvatavale eestlaste maalinna kohale. Ehitise põhjaküljel oli suurvesiveski, mis täitis ka strateegilist ülesannet, kaitstes ligipääsu kindlusse, sama osa etendas ka vesiveski kõrval olev torn. Linnus sai Liivi sõjas tugevasti kannatada, kuid varemeiks muutus 16.s. lõpul püssirohu plahvatuse tagajärjel. 
Ordulinnuse maa-alal paikneb XIX sajandi alguses ehitatud klassitsistlikus stiilis hauakabel.</span>


source: A
code: 14674
name: Tarvastu mõisa kabel, 1825.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 567
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ruudukujulise põhiplaani ja kõrge püramiidkatusega esinduslik klassitsistlik, mille neli külge on kujundatud paarissammastega portikustena. Kabeli ees kasvab kaks hiidnulgu. Park on vabakujuline, tema väärtuseks on suured pärnad, nulud, lehised ja valge mänd.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Tarvastu kabel asub eeslinnuse õuel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1825. aastal kohalike mõisnike Mensenkampffide suguvõsa matusepaigaks.</span>


source: A
code: 14675
name: Kärstna mõisa peahoone, 18.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 572
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline barokne härrastemaja valmis 18.saj. keskpaiku. Ehitati ümber 20.saj. algul. Vana ja uus hoone ühendati värav-kangialusega. Fassaadid on juugendlikud, sümmeetriliselt eenduvate ümarnurksete risaliitide, kolmnurkfrontoonide ning suurte tiheda ruudustikuga segmentkaarakendega. Otsafassaadil peasissepääsu kohal on Anrepite vapp. II korrusel asuv neoklassitsistlikus stiilis saal on restaureeritud</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kärstna mõis rajati 1678. aastal, kui Helme maad Franz von Dreilingi pärijate vahel mitmeks tükiks jagati, tehti Kärstnast omaette valdus. 1740. aastal pärandus mõis Caspar von Dreilingi tütrele Gerdrudale ning tolle abikaasale maanõunik Caspar Heinrich von Anrepile. Kärstna väljaehitamise võttis käsile Reinhold von Anrep, kes sai mõisa omanikuks 1796. aastal peale oma isa Karl Gustavi surma. Reinhold von Anrepi ajal laiendati valitsejamaja ning rajati park. Oma praeguse ilme sai Kärstna mõisasüda siiski alles 1890ndate aastate lõpul kui mõisa omanikuks sai Kurt von Anrep. 
Praegu on peahoones Kärstna Põhikool. Kool kolis härrastemajja juba 1924. aasta mais. 
Härrastemaja ehitatud 18.s. keskel, ümberehitatud 20.s. algul arvatavalt Riia arh. A.Reinbergi proj. järgi.</span>


source: A
code: 14676
name: Kärstna mõisa park, 18.-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 572
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur 11,2 ha park on vabakujuline mõnede regulaarsete elementidega.
Esiväljak on väike ovaalne muruplats, mille keskel on üksik põlistamm. Esiväljakut piirab kaarjas sissesõidutee.
Tagaväljak puudub. Peahoonest idas ja kagus on praegu kooliaed. Pargi lääneosas asuv peaväljak on avar, sügav. Aeda ilmestavad nulu ning ebatsuuga grupid ja üksikud suured hallid pähklipuud. 
Pargi põhiosa on vabakujuline küllaltki suletud puistu, kus on veel säilinud algsest regulaarsest pargist painutatud pärna ja vahtra alleede osi.
Pargi kirdeosas on kolm allikaveetoitelist tiiki, mis on omavahel ühenduses truupide kaudu.
Park on küllaltki liigirikas, ilmestatud mitmete introdutsentidega.
Pargi juurde kuulub Kabelimägi, kus asub Anrepite matusepaik, mida hakati rajama juba 19. sajandi II veerandil: istutati mõisast siiani puistee, kujundati puistu pargiilmeliseks. Tänaseni on säilinud väikese dekoratiivse kabeli vare ja suur rändrahn magava pronksist lõviga, mis on siia paigutatud 1844. aastal J. C. Anrepi poolt oma isa, vene kindralleitnant Reinhold von Anrepi mälestuseks. Kabelini viis maanteelt lehise ja nulu allee.
(pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pargi põhiosa on rajatud 19. saj. II poolel vabakujulisena, seal varem olnud regulaarse pargi kohale. Suuri ümberkorraldusi võeti pargis ette 20. sajandi alguses kui 1904. aastal telliti projekt Walter von Engelhardtilt. Mõisa parkide kogenud kujundajana oskas too Kärstnaski esile tõsta ühtaegu nii paiga looduslikke eeldusi kui ka hoonete arhitektuurilist omapära: kui härrastemajast lääne ja põhja poole jääv park kujundati vabalt rühmituvate puugruppide ning avarate aasadega, siis maja lõunaküljele jääv iluaed aga neobarokselt mõjuvate mustriliste lillevaipade, pügatud hekkide ning ilupuudega.</span>


source: A
code: 14677
name: Kärstna mõisa teenijatemaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, puhasvuuk krohvimata, uhke dekoreeringuga, maakivihoone. Kaetud viilkatusega. Räästa all profileeritud telliskettkarniis. Kõrge kaarega uksi, aknaid ja nurki rõhutavad stiilitüüpilised karniisid ja dekoreeritud raamistused. Nurkades tellisrustika.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 14678
name: Kärstna mõisa tõllakuur, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väiksem maakividest hoone. Kaetud poolkelpkatusega. Räästa all punastest tellistest karniis. Seinte  kivide vahed õhukese krohvikorraga. Säilinud mõned punaste tellistega markeeritud aknaavad ja kvaadritest vertikaalnurgad. Pealt ümarkaarne aken on hilisem ja ümberehitatud. Sissepääs vasakult küljelt suurte kahepoolega kalasabamustris Ja sepishingedega väravate kaudu. Teine sissepääs tagaküljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14679
name: Kärstna mõisa ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1950-60. aastatel on hoone põhjalikult ümber ehitatud – suletud on fassaadil olnud kaaristu (kaaristu piirjooned on läbi krohvi märgatavad). Tagakülje suured kaaravad on suletud, lõhutud on uusi akna- ja ukseavasid. Edela- ja loodeküljel on näha, et lagunevat tellisseina ning ukse- ja aknasilluseid on tsementmördiga parandatud. Esiküljele on nõukogude perioodil ehitatud kaks varikatust. Kaks krohvitud korstnat pärinevad arvatavasti 1920.–1930. aastatest, üks korsten on veelgi hilisem, silikaattellistest laotud. Siseruume on mitmeid kordi remonditud, endisesse aidaruumi on ehitatud lava ning kergemaid vaheseinu. 
Endine aidahoone on kirde-edela suunaliselt ehitatud ristkülikukujulise põhiplaaniga ühekordne hoone. Seinamaterjaliks on kasutatud maakive ja telliseid. Hoone kagu- ja kirdeseinad on krohvitud, kuid edela ja loodeseinas on näha ka vanu tellissillustega tuulutusavasid, mis on kinni laotud. Edelapoolses otsaseinas on näha ka lai kaarja tellissillusega ava (ilmselt suuremate asjade pööningule tõstmiseks), mis on samuti kinni ehitatud – nende avade kinniehitamiseks on kasutatud veel vanemaid, keraamilisi telliseid, tagakülje suured kaaraknad on kinni laotud silikaattellistega . Suletud on ka nelinurksed aknaavad tagaküljel räästa all, kuid kuna seejuures on kasutatud veel vanemaid keraamilisi telliseid, võis kinnimüürimine toimuda hiljemalt 1920.-1930. aastatel. Mõlema otsakülje viilul on säilinud tellisvoodriga ümmargusi avasid (kirdeseinas neli, edelaseinas kolm), millel on alles ka vanad sepisvõred . Katuseräästa all jookseb tellistest karniis, mis jätkub põhikorrust markeerides ka otsakülgedel (edelaseinas kinnimüüritud ava all ning esifassaadi keskel fassaad katkeb ). Varem on hoonel olnud laastukatus, mille osi on praeguse eterniitkatuse alt veel näha. Loodepoolsele katuseviilule on hilisemal ajal ehitatud kaks tuulutusava. 
Siseruumides on ehitusajast säilinud vaid kaaravadega uksi ja aknaid, muid vanemaid detaile ega vaheseinu pole säilinud. Ka sarikad, katusetalad ja -pennid on veel 19. sajandist. 

(ARC Projekt OÜ Muinsuskaitse eritingimused, 2007)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. 
Kärstna mõisa keskus asub Sakala kõrgustiku kaguosas, Kabelimäe jalamil. Käsitletav hoone asub Kärstna mõisa peahoonest idas, teenijatemaja ja tõllakuuri läheduses. 
Kärstna mõisa (sks. k. Kerstenhof) on esmamainitud 1624. aastal, mil Gustav Adolf andis selle koos kolme teise mõisaga Jacob de la Gardiele. Viimase poeg Magnus de la Gardie müüs Kärstna edasi Franz von Dreilingerile. Pärast Dreilingeri surma 1740. aastal päris mõisa tema tütar Elisabeth, kes oli abielus Heinrich von Anrepiniga. Anrepinite valdusesse jäi mõis kuni võõrandamiseni 1920. aastatel. 18. sajandi keskpaigast pärineb tõenäoliselt ka mõisahäärberi vanem osa. Peahoone juures on märke ka klassitsistlikus stiilis tehtud ümberehitustest (seinakaunistused, tiibuksed, kahhelahjud), mille algatajaks oli ilmselt Reinhold von Anrep, kes viibis Kärstnas 1797-1804. aastal. Nagu näha mõisa arveraamatust (1806-1807.a.) ning pärast abikaasa surma Peterburgi kolinud Reinhold von Anrepi lese ja mõisavalitseja kirjavahetusest 1806-1837. aastatel, siis sel perioodil mõisas suuremaid ehitustöid ei toimunud. Aastast 1869. kuulus mõis Cäcilie Anrep-Elmtile, kes mõisakeskuse korda seada lasi. 1898. aastal oli mõisaomanik Conrad von Anrep, kes rentis selle edasi Kurt von Anrepile. 19. sajandi lõpul on mõisahoonele lisatud historitsistlikke detaile.  
Mõisa kõrvalhoonete ehitusaja kohta on andmeid napilt. Mõningat selgust annab J. Grüntheri poolt 1866. aastal koostatud plaan mõisakeskusest (vt. lisa 1), kus on juba näha ka käsitletav aidahoone, kuid teenijatemaja ja tõllakuur puuduvad. Seega võib ait pärineda kas Reinhold von Anrepi ajal toimunud ehitustööde ajast või perioodist 1837-1866. A. Hein paigutab 1980. aastal koostatud inventariseerimisankeedis aida aga 19. sajandi lõpuosasse. Kuna inventariseerimisankeedis oleval joonisel on aidana märgitud ka tõllakuur. Võimalik, et silmas on peetud hoopis seda hoonet.  Arvestades, et esiküljel paiknev kaaristu ja tagakülje suured kaaraknad viitavad neorenessansile, võib tõenäoliseimaks valmimisajaks pidada 19. sajandi keskpaika. 
1920. aastatest alates on hoones asunud rahvamaja. 
(ARC Projekt OÜ Muinsuskaitse eritingimused, 2007)</span>


source: A
code: 14680
name: Kärstna mõisa kabeli varemed, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 572
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kabeli varemed. Seinad laotud maakividest millede vahed on dekoreeritud väikeste kivikildudega. Seest oli seinad vooderdatud samuti tellistega. Avad ja nurgad tellistest ja krohvitud. Kaetud olnud viilkatusega, mille viiluväljas oli ovaalaken. Räästa all oli ehiskarniis. Varisemisohtlikud seinaosad parandatud .</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kärstna mõis moodustati 1678. aastal varasemast ühisvaldusest. 1740. aastal läks mõis Anrepite suguvõsa valdusse, kelle kätte jäi mõis kuni võõrandamiseni. Arenp-Elmptide perekonnakalmistu rajamisaeg langeb tõenäoliselt 1830. aastatesse. Kalmistu kabel on arvatavasti ehitatud 1830.-40. aastail. Kabeli välisviimistlus viitab 19. sajandi keskpaigale. Vanimad kalmistul säilinud hauamonumendid pärinevad 19. sajandi keskelt. Sajandi teisel poolel või 20. sajandi alguses lisati kompleksi piirdemüürid ja -kraavid koos sildadega ning kabelivahi maja koos kõrvalhoonetega. 20. sajandi vahetusel valminud kalmistu kujunduse autor on tõenäoliselt maastikuarhitekt Walter von Engelhardt (1864–1940). Kalmistu kabeli ehitusega on tõenäoliselt seotud kindral-adjutant Joseph von Anrep (1797-1860), kes oli Kärstna mõisnik aastatel 1838-60. Kärstna mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Kerstenhof. Mõisakalmistule on teiste seas maetud kabeli ehitada lasknud Joseph von Anrep ja tema abikaasa krahvinna Cäcile Elempt, kellelt perekonna kaudu on pärit krahvitiitel Anrep-Elmpt. Kalmistule on püstitatud ka mälestussammas Ida-Preisimaal langenud Liivimaa maanõunikule ja vene armeekindralile Heinrich Reinhold von Anrepile (1760-1807). 1820. aastatel püstitati lahingupaiga lähedale maetud armeekindralile Berliini skulptori Christian Daniel Rauhi lõvimonument, millest kinrali poeg Joseph von Anrep lasi 1844. aastal valmistada koopia, et paigutada see Kärstnasse perekonnakalmistule. 2010. aastal kabeli müürid restaureeriti.</span>


source: A
code: 14681
name: Uue-Suislepa mõisa peahoone, 18.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlik, ühekorruseline, keskrisaliidi osas 2-korruseline poolkelpkatusega krohvitud kivist hoone. Fassaade ilmestavad 3-kaupa rühmitatud kõrged ja kitsad aknad (osa neist petikud), peasissepääs asub esifassaadi vasakus tiivas. Kõrge soklikorrus aiafassaadil, veidi nõgus katusekuju, katusaknad ja välisuks lähtuvad veel barokist. Põhikorruse ruumijaotus on anfilaadne, säilinud on varaklassitsistlikud siseuksed ja puittrepp. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>16.-17. sajandil kuulus mõis Poola ja Rootsi valitsejate läänidele. 17. saj. lõpus võeti reduktsiooniga mõis riigi omandisse. Mõis eraldus Vana-Suislepa mõisast 18.s. I p. Paul I eraldas osa Uue-Suislepa mõisast parun Mengden’ile, kes müüs selle 1799. a. Karl Gustav von Krüdenerile, kelle suguvõsa valdusse see järgnevalt jäigi. 19. saj. lõpp kuni 20. saj algus oli omanikuks parun Moritz Theodor Krüdener. Mõisasüdame väljaehitamist alustas Moritz von Krüdener 1805. aastal. Mitmesugused ehitustööd kestsid 1811. aastani. Maareformiga mõis võõrandati ning härrastemaja läks kooli käsutusse (1921. a.). Viimane ümberehitus oli aastal 1957, mille käigus lammutati sammastik ja rõdu. Praegu härrastemajas Suislepa Lasteaed-Algkool ja raamatukogu.</span>


source: A
code: 14682
name: Uue-Suislepa mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park väike 2,1ha regulaarsete kujunduselementidega mõisapark. 
Peahoone asub Öhne jõe kaldarannikul, pargi alläärel on jõele paisutatud veskijärv. 
Esiväljak on ilus, ümar, ääristatud kaarja sissesõiduteega, tema aktsendiks on keset väljakut kasvav üksik väga ilusa peaaegu maani ulatuva võraga hiidpärn. Esiosa raamivad ka majandushooned. Samas ka maaliline kuivanud puu.
Tagaväljaku asemel laskub maastik terrasside ja rampidega kujundatud muruväljakutega  jõeni. Maalilist vaadet raamivad üksikud lehtpuud. 
Pargi põhiosa on väike vabakujuline pargiosa peahoonest edelas. Jõeäärne nulgudega ilmestatud vabakujuline pargiosa on hävinud.
Põhipuuliigid on pärn, vaher ja saar.
Pargis on mälestuskivi “1965-1967 Suur näljaaeg Suislepas”. Selle vahetus läheduses on Suislepa liivakivi paljand.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>16.-17. sajandil kuulus mõis Poola ja Rootsi valitsejate läänidele. 17. sajandi lõpus võeti reduktsiooniga mõis riigi omandisse. Mõis eraldus Vana-Suislepa mõisast 18. sajandi esimesel poolel. Paul I eraldas osa Uue-Suislepa mõisast parun Mengden’ile, kes müüs selle 1799. a. Karl Gustav von Krüdenerile, kelle suguvõsa valdusse see järgnevalt jäigi. Mõisasüdame väljaehitamist alustas Moritz von Krüdener 1805. aastal. Mitmesugused ehitustööd kestsid 1811. aastani. Park on algselt rajatud 18.-19. sajandi vahetusel regulaarsena, hiljem 19. sajandi II poolel on teda laiendatud vabakujuliste pargiosadega. Maareformi järel läks härrastemaja 1921. aastal kooli käsutusse.</span>


source: A
code: 14683
name: Uue-Suislepa mõisa valitsejamaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne krohvitud kivihoone, lakatubadega hoone otstel ja keskosas. Kaetud s-kivi poolkelpkatusega. Hoone keskel mantelkorsten. Aknad ebaühtlaselt rühmitatud ja suured. Peaukse ees väike  eeskoda.
(mõisate esialgne ülevaade, 1977)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>16.-17. sajandil kuulus mõis Poola ja Rootsi valitsejate läänidele. 17. sajandi lõpus võeti reduktsiooniga mõis riigi omandisse. Mõis eraldus Vana-Suislepa mõisast 18. sajandi esimesel poolel. Paul I eraldas osa Uue-Suislepa mõisast parun Mengden’ile, kes müüs selle 1799. a. Karl Gustav von Krüdenerile, kelle suguvõsa valdusse see järgnevalt jäigi. Mõisasüdame väljaehitamist alustas Moritz von Krüdener 1805. aastal. Mitmesugused ehitustööd kestsid 1811. aastani. Tõenäoliselt on sellest ehitusperioodist ka mõisa valitsejamaja. Võõrandamise järel kasutas mõisasüdame hooneid kool.</span>


source: A
code: 14684
name: Uue-Suislepa mõisa tõllakuur, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud saviseintega hoone. Hoonet katab  eterniit poolkelpkatus. Teldsümmeetrilises esifassaadi keskel kolm kahepoolega ust, millest otstepool veel 2 ust. Tagaküljel väiksed aknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt  19.s. I v. Remonditud 20s. II p.
 (Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14685
name: Uue-Suislepa mõisa meierei, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>L kujulise põhiplaaniga, keskmise suurusega krohvitud kivihoone. Vanem põhiosa kaetud olnud kelpkatusega, uuem juurdeehitus viilkatusega. Räästa all lihtne laudkarniis. Avad lihtsad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 14686
name: Uue-Suislepa mõisa kuur-kelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, lõhutud maakivist hoone. Hoonet katab viilkatus. Otsaviil püstlaudisega. Ukseava markeeritud tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s II poolel. Silikaattellistega juurdeehitus ja seinaparandused 20.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14687
name: Uue-Suislepa mõisa kelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maapealne, pealt murumättaga ruumikas silindervõlvkelder. Otsad maakividest. Seest krohvitud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  19.s.</span>


source: A
code: 14688
name: Uue-Suislepa mõisa tuuleveski, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 579
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hollandi tüüpi, ilusate proportsioonidega,  5-korruseline,  silutud kivikrohviga maakivist ehitis. I ja II korruse vahel asunud "kallereist" on ainult aimatavad jäljed. Katustatud.
(arh. mälestise pass, 1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 14689
name: Suislepa õigeusu kirik, 1890-1891.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, ladinaristikujulise põhiplaaniga kolmeosalise ülesehitusega puhas tellisdekooriga tellisladu ja maakivi hoone. Torne 2 (+2 hävinud)- 4-tahulisel alusel 8-tahuline  telk+sibulkiivriga kellatorn ja sibulkiivriga torn. Plaanilahendus traditsiooniline, kellatorniga ja altariruumiga. 
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1890-91.</span>


source: A
code: 14690
name: Vana-Võidu mõisa peahoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hilisklassitsistlik, 2- korruseline kõrge soklikorrusega kivist hoone. Esi – ja tagafassaadil eendub lai kolmnurkfrontooniga keskrisaliit. Esiküljel peasissepääsu ees on kõrge kivist paraadtrepp. Tagaküljele on lisatud nüüdisaegne juurdeehitus. I korrusel on säilinud ruumide anfilaadsüsteem,  keldrites servjoonvõlvid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis oli olemas juba 1507. aastal. Oma varasemas arengus oli too paik seotud Wrangellidega, mistõttu mõnda aega nimetatigi seda “Wrangelli mõisaks” (Wrangelss Hoff). 1622. aastal läks see Albedyllidele. Olnud vahepael Carl Adam von Stackelbergi, Possede ning Jürgensonnide käes, ostis selle 1834. aastal George Constantin von Stryck. 
Härrastemaja ehitatud  19. sajandi keskel ühekorruselistena, ehitati 1939. aasta suvel kahekorruseliseks ning 1970ndatel ehitati peahoonele juurde kaks tiiba (aula ja õppekorpused).
Peahoones asub juba 1960. aastast põllumajanduslik õppeasutus, praeguse nimega Viljandi Ühendatud Kutsekeskkool</span>


source: A
code: 14691
name: Vana-Võidu mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuigi keskmise suurusega 4.2 ha park asub otse Tänassilma jõe kõrgel orunõlval, polnud sealne härrastemaja orienteeritud mitte jõele, vaid lõunakaarde jäävale avarale, ringteest raamitud väljakule. Sellele väljakule on rihitud ka Viljandi poolt tulev pikk sissesõidualle (vaher ja pärn), mida ühelt küljelt piirab puuviljaaia kivimüür. Park ise järgib oruveeru. Peahoone juures olevad väljakud on avarad, vaid üksikpuudega vabalt liigendatud. Väljakute ringteede välisküljel on puud paigutatud tihedate vabade gruppidena, kus on seotud puid kontrastselt: kuusk-vaher, tamm-vaher, pärn-kask-vaher. 
Esiväljak on suur, ovaalne ja avar, ääristatud sümmeetriliste puudegruppidega. Otse peahoone ees on elupuud. Esiväljaku aktsendiks on peahoone ees kasvav üksik põlistamm.
Tagaväljak on sinna ehitatud peahoone juurdeehitiste tõttu kaduma läinud. Hoone tagaväljakult suundub nurga all metsa suunas pikk, valdavalt tammedega alle Kivistiku parkmetsa.
Pargi põhiosa on peahoonest kagusse jääv väike vabakujuline küllaltki suletud puistu.
Lõunapiiril, pargist väljas on kaks põhjaveetoitelist tiiki.
Huvitav element pargiansamblis on olnud endist õunaaeda ümbritsev punasest tellisest kiviaed.
Park on keskmise liigirikksega, põhipuuliik on harilik tamm (rajamisel oli arukask)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park on rajatud 19. sajandi lõpul vabakujulisena, hiljem on teda pidevalt täiendatud.</span>


source: A
code: 14692
name: Vana-Võidu mõisa aia piirdemüür, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakividest kõrgel soklil,  tellistest postide vahel azuurne (drenaazitorudest?) piire, 
millel 2 rida telliseid. Tellispostide  viiludel tsinkplekk-kate.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14693
name: Vana-Võidu mõisa aiatööriistade kuur, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike eklektilise vormistusega omapärane kivihoone. Hoonet katab uus S-kivi katendiga viilkatus. Maakivide vahed kaunistatud väikeste kivitükikestega. Avad ja nurgad ääristatud tellistega hambuvate plokkidena. Aknad pealt erinevalt vormistatud kaarsillustega. Seinu dekoreerivad tellistest vahevööd, millel eenduvad kolmnurgad</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 14694
name: Vana-Võidu mõisa kelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümara põhiplaaniga, poolmaapealne maakivihoone. Suured kividevahed ja osaliselt ka seinad, kaetud õhukese krohvikihiga. Hoonet katab telkkatus. Sissepäässeinad pinnase varingu tõkestamiseks on valatud  hiljem.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s II poolel.</span>


source: A
code: 14695
name: Vana-Võidu mõisa ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, kõrge hoone. Kaetud poolkelpkatusega, millel laiad eenduvad profileeritud räästa- ja viilukarniisid. Hoone seinad on maakividest millede kivide vahelised laiad krohvitud pinnad dekoreeritud kivikildudega.  Hoone sokkel eraldatud kivipinnast kitsa simsiga.  Uksed on kõrge kaarega. Otsaviilus suur segmentaken, teised aknad väiksed laia krohviäärisega pilud. 
(V.Ranniku "Mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon ")</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. s keskel. Hoonesse on 1938 a. kuivati sisse ehitatud.</span>


source: A
code: 14696
name: Vana-Võidu mõisa karjakastell, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Laudad moodustavad suure hooneterühma erinevatest ehitusperioodidest. Hooned on üksteise suhtes täisnurga all moodustades majandushoovi. Domineerivad kaks nurgeti liidetud laudahoonet, millest vanem on pikk maakiviehitus. Lõhutud maakivide vahed laialt krohvitud, avad ääristatud tellistega. Hoonet katab viilkatus . Tööliste korteritel katusekorrusel puidust väljaehitused. 
Teine uuem laut on pikk, kõrge, krohvimata klombitud kiviplokkidest hoone. Suured aknad pealt kaarjad. Hoonet katab viilkatus.  Lakaukse ette tõuseb pikk ramp, mille küljed laotud suurtest klombitud maakividest. 
(V.Ranniku "Mõisate esialgne ülevaade. Viljandi rajoon ")</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vanem laut ehitatud 19. s IV v. uuem ilselt 20.s. algul.</span>


source: A
code: 14697
name: Vana-Võidu mõisa rehi, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>T-tähekujulise põhiplaaniga, maakivist seinadega ja kõrge viilkatusega majandushoone. Sissepääsuväravad suured, kõrged, kahepoolega, viimistletud kalasabamustris laudisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14698
name: Vana-Võidu mõisa küün, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk viilkatusega kivihoone. Tellistest ja maakividest postidevahed on 20.s. II poolel silikaattellistega täisehitatud ja lisatud aknad. Küün on ümberehitatud laudaks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14699
name: Tänassilma õigeusu kirik, 1897.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, ladinaristikujulise põhiplaaniga kolmeosalise ülesehitusega maakivi ja tellishoone. Torne 3- 4-tahulisel alusel 8-tahuline  telkkiivriga kellatorn (telk hävinud) ja 2 sibulkiivriga torni. Plaanilahendus traditsiooniline, kesktelje suhtes sümmeetriline, kellatorni ja apsiidiga. 
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1897.</span>


source: A
code: 14700
name: Tusti mõisa peahoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väikesem, ühekordne puithoone, lakatubadega hoone otstel. Kaetud poolkelpkatusega, mille külgfassaadides lihtsad tuulekastilaadsed laudkarniisid. Seinad vooderdatud rõhtlaudisega. Aknad kitsad kõrged, 6- ruudulised, ääristatud kitsaste piirdelaudadega ning kaetud karniisiga. Tagaküljel katusel  2 lakaakent, mis kaetud viilkatusega. Tagaküljelt ka pääs keldrisse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  XIX saj II poole keskel</span>


source: A
code: 14701
name: Tusti mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega 4.4 ha park paikneb Tänassilma jõe ürgoru kaldanõlvakul ning orgu suubuva oja sälkorus ja sellele ojale paisutatud järve kallastel. 
Park on Viljandimaale tüüpiline regulaarsete elementidega ja mitmeosaline. Esiväljak on väike,ümbritsetud poorkaare kujuliselt pärnadega. Tagaväljak on olnud avar, avatud vaatega maalilisse jõeorgu. Pargi põhiosa on vabakujuline küllaltki suletud puistu, mis jätkub parkmetsana piki paisjärve.
Pargi lääneosas on säilinud osa pöetud pärnade alleest.
Park on keskmise liigirikkusega, peapuuliik on harilik saar ja pärn Peahoone läheduses on mõned stiilsed okaspuude rühmad: kuusk ja lehis, kontrastiks kased ja pärnad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park on rajatud koos hoonetega 19. sajandi II poole algul, hiljem on parki täiendatud.</span>


source: A
code: 14702
name: Tusti mõisa sepikoda, 1874.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ilusate proportsioonidega, keskmise suurusega, tahutud suurtest maakividest hoone. Kaetud viilkatusega, mille otsaviilud laudisega.. Pealt ümarkaarsed aknad on markeeritud laiade  tellispiiretega. Hoone otsas moodustab tellispostidele toetuv katus ulualuse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1874.a.</span>


source: A
code: 14703
name: Tusti mõisa karjakastell, 1904.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suurest neljakandilisest kinnise õuega karjakastelli hoonetest, alles 3 hoonet. Suured puhta vuugiga kivihooned on klombitud maakiviplokkidest. Katuseharjad erikõrgustel. Viilkatustel lihtsad laudkarniisid.  Fassaadis räästa ja viilude alusel joonel lai tellistest ehisvöö, kus karniisi kannavad astmelised koonusekujulised telliskivikonsoolid. Otsaviiludes on väiksed ümaraknad. Pealt ümarkaarsed avad markeeritud punasest tellistest  aknapiiretega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1904.</span>


source: A
code: 14704
name: Tusti mõisa ait-kuivati, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist krohvimata ehitis. Hoonet katab kõrge poolkelpkatus. Aidaosas on esifassaad taandatud kitsaks ulualuseks. Pealt kergel ümarkaarsed avad on markeeritud laiade hambuvate tellispiiretega. Kuivati ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. III v.</span>


source: A
code: 14705
name: Tusti mõisa abihoone, 1902.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ilusate proportsioonidega, keskmise suurusega, tahutud suurtest maakividest hoone. Kaetud viilkatusega. Fassaadi keskel asuva ukse kõrval kummalgi pool aken. Pealt kergel ümarkaarsed avad on markeeritud laiade hambuvate tellispiiretega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1902.</span>


source: A
code: 14706
name: Elamu Viljandis Lossi 11, 19.saj.
type: Elamu
alt_id: 546
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, 1-kordne, L-kujulise põhiplaaniga, kõrge S-kivist kelpkatusega hästi proportsioneeritud ristpalkhoone. Väljaku pool olid elu-, hiljem äriruumid, väike mantelkorstnaga köök paikneb hoone nurgal. Õuetiivas olid elamuga ühe katuse all ait, vankrikuur ja tall, mis ehitati hiljem ümber eluruumideks. Sümmeetrilist esifassaadi liigendavad 4 kuue ruuduga akent ja kummaski otsas kalasabamustriga uksed. Säilinud ka klassitsistlikke sepisdetaile. (EA</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. vahemikus 1809-17. kujundades koos kõrvaloleva elamuga kunagise peaväljaku ja turuplatsi W-seina.
1880-81 ehit. elamuga ühe katuse all olnud tall ümber eluruumideks.(EA)</span>


source: A
code: 14707
name: Ait Viljandis Lossi 11, 19.saj. I pool
type: ehitismälestis
alt_id: 546
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, ruudukujulise põhiplaaniga, avara keldri ja pööninguga krohvitud maakivist ja tellistest seintega hoone. Esifassaadi kohal varjualusena etteulatuva kõrge S-kivist viilkatusega hoone. Otsaviilud sõrestikkonstruktsioonis. Turuplatsipoolse esifassaadi kujundavad kolm   laias lukukiviga krohviraamistuses ümarkaarset ukseava  ning 4-kandilised petikniššid. Tähelepanuväärseim ehitis elamuga ühtses hooviansamblis.
Aida nurga juures, majandushoovi ja aia piiril kiviraketega kaev. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. alguses.</span>


source: A
code: 14708
name: Pangahoone-elamu Viljandis Lossi 35/Posti18, 1913-1915.a.
type: Elamu
alt_id: 547
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Heimatstiilis, 2 korruseline, algselt kiltkivikatusega hoone. Poole esimese korruse kõrgusest maakividest, kõrgemalt krohvitud, puitsõrestik rõhutatult tume. Hoone nurka rõhutavad vormikad tahkärklid ja seinapinnast veidi eenduvad sõrestikviilud.  Vahvärgiga on ka Lossi t. II korruse keskosa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1912, arh. O.Breifeldt Riiast. Algselt oli I korrusel pank, II korrusel korterid.</span>


source: A
code: 14709
name: Viljandi ordulinnuse varemed vallikraaviga, 13.-17.saj.
type: Linnus
alt_id: 548
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vana-Liivimaa suurim (küljepikkus u. 55 m) konvendihoone,   esimene   selletüübiline Eestis. NW-nurgal, vahetult peavärava kõrval paiknes nn.Pikk Hermann — kvadraatne tugevasti flankeeriv paest nurgakvaadritega 7-korruseline tellistorn kõrge võlvruumiga allosas. Torni ehituslik suhe konvendihoonega pole teada. Pealinnus, millest ulatuslikumalt on säilinud üksnes W-tiiva
välissein, oli algselt 2-korruseline: sokli- või keldrikorruse kohal paiknes peakorrus. Hoone ülaosas oli sakmelise rinnatisega kaitsekäik. N-tiivas, väravast O pool paiknesid 2-löövilised rikkalikumalt kujundatud ruumid — kapiitlisaal ja kabel. Nende vahel oli algselt veel kitsas vaheruum, nn. arhiiv, mis hilisema ümberehitusega likvideeriti. Erandlikult oli kabelil eenduv kvadraatne kooriruum ja torn, nii et ta väljast sarnanes iseseisva kirikuga. Võimalik, et N-tiib on püstitatud enne konvendihoone kavandamist. Teiste tiibade ruumijaotuse kohta on andmeid vähe. S-tiivas, kus leidus samuti kaks 2-löövilist ruumi, oli refektoorium. Dormitoorium paiknes tõen. O-, komtuuri ruumid aga W-tiivas. Vähemalt kolmest küljest (W-osa kohta andmed puuduvad) ümbritses sisehoovi 2-korruseline võlvitud ristikäik. Harukordselt rikkalik on olnud konvendihoone Saaremaa dolomiidist raiddekoor: varagooti kapiteelid, miniatuurkonsoolidega baasid, akna- ja portaaliraamistused (säilitatakse Viljandi Muuseumis). Taimdekoori kõrval esines ka figuraalseid motiive. Pealinnuse ehitamisel kasuti ära varem püstitatud rajatisi nähtavasti Pikk Hermann, aga vahest ka N-tiib algsel kuju pärinevad konvendihoone-eelsest ajajärgust. — 15. s. keskel konvendihoone rekonstrueeriti: välismüüre kõrgenda nende ülaossa rajati laskeava kergetele kahuritele. — Linnuse eeskaitsesüsteem oli ulatuslik. Konvendihoonet ümbritses eeslinnus, mille kitsast zwingerilaadset hoovi piirasid osalt hooned, osalt ringmüür. Harvaesinev hoonetüüp oli eeslinnuse O-küljel paiknenud arvat. 15. s. püstitatud kasarmulaadne ehitis arvukate orduametnike tarbeks. Väikeste kongilaadsete eluruumide kõrval leidus seal ka kabel. S-külje rajatistest puudub ettekujutus, ainsana on lahti kaevatud tornilaadse maakivihoone silindervõlviga keldriruum (rahvasuus «Villu kelder»). Samas naabruses peaaegu vallikraavipõhjani ulatuvad maa- ja telliskivist müürid on kuulunud omaaegsele danskerile, kust sai ka tulistada piki vallikraavi I eeslinnuse üks hilisemaid lisandeid oli tõen. 16. s. I püstitatud väike ümar kahuritorn SW-nurgal. — Tõen. juba 13. s. on käsutusele võetud ka N-poolsed eeslinnused, mis lõpliku kuju said alles järgmistel sajanditel. II eeslinnuse ringmüürist on säilinud II ehitusperioodil valminud N-sein, kus laskeavad on olnud lisa kaitsekäigule ka müüri alatsoonis. Eeslinnuses olid peaasjalikult majandushooned, sh. suur tall enam kui 100 hobusele. Ka III, linnapoolseim eeslinn on olnud eelkõige majandusotstarbeline. Erijoonena puudus seal pealinnuse pool kaitsemüür. Linna pääses eeslinnuse N-küljelt väravaehitise kaudu sealt kulges linnuse põhiline ühendustee, samuti avanes W-küljel kõrvalvärav Katariina kabeli piirkonda. 
(K. Alttoa, Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Paiknes vahetult linna kõrval kolmel järsunõlvalisel kõrgendikul, mida eraldasid looduslikest vagumustest kujundatud vallikraavid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kujunes S-poolsel kõrgendikul paiknenud muinaslinnusest, mis 1223 läks lõplikult üle Mõõgavendade ordule. 1224 hakati ordumeister Volquini initsiatiivil püstitama kivilinnust. Lähemad andmed selle kohta puuduvad. 13—14. s. vahetusel on valminud uus pealinnus.
Linnus sai kannatada piiramisel 1560, mil alistus Vene vägedele, kes 1582 andsid selle üle poolakatele. Mõlemad valdajad parandasid linnust ulatuslikult, rajades muuhulgas puidust kaitserajatisi. 17. s. veel põhiosas kasutuskõlblik linnusekompleks purustati lõplikult Põhjasõjas. Pealinnuse piirkonna  avamine 1878—79 Th. Schiemanni juhtimisel oli esimene ulatuslikum ehitusarheoloogiline kaevamine Eestis.</span>


source: A
code: 14710
name: Viljandi linnusepargi rippsild, 19-20.saj.
type: Linnus
alt_id: 548
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>50-meetrine sild on tarinduselt primitiivne, külgjäikus puudub peaaegu täiesti; vähimgi liikumine sillal paneb selle õõtsuma. Käsutusel jalakäigusillana. (H. Matve, Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Lossimägedes üle 15 m sügavuse Suuroru.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paiknes Tarvastu mõisas; ehitas 1879 firma Felser & Co. Portaalid on malmist, sildetarind profiilterasest, neetliidetega. 1931 kinkis Tarvastu mõisnik K. Mensenkampf portaalid ja kandetrossid Viljandi linnale, kus see samal aastal ka üles seati. Proovikoormus tehti 20 liivaga täidetud tsemenditünniga. Töid teostas Werner Eldringi metallitööfirma, kes on valmistanud palju kauneid metallist hooviväravaid ja aknatrelle, samuti hauapiirdeid Viljandi Vanale kalmistule. Üks selle perekonna tippsaavutusi on Pärnus asuva Ammende villa aed. Viljandi rippsild rekonstrueeriti 1995. aastal.</span>


source: A
code: 14711
name: Viljandi Jaani kirik, 15.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 549
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Omaaegne kloostrikiriku ühelööviline kooriruum ja pikihoone olid tõen. võlvimata. Koori seinu liigendasid kaks sakramendinišši, selgitamata liturgilise funktsiooniga kaaristud ja ukseavad käärkambrisse. Praegune käärkamber pärineb 18. s-st. Pikihoone on ehitatud sekundaarsena vastu koori müüre. Lisaks W-sissepääsule oli juba algselt olemas S-portaal, mille ette 19.s. lisati eeskoda. W-osa koos torniga on hilisem, ent samuti keskaegne. Eksterjööri kaunistavad kolmnurksillustega niššid ja sõõrpetikud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 15.s II poolel frantsisklaste kloostri päevil. klooster suleti 1560 ja purustati samal aastal linna vallutamisel. 17.s. I kolmandikul rekonstrueeriti linnakirikuks (pühitsetud Ristija Johannesele), hiljem korduvalt ümberehitatud. Hilisbarokne tornikiiver valmis 1815 pärast põlemist 1811. Pärast II maailmasõda kasutati laona. 1980. a-il alustati kohandamist kontserdisaaliks. Taastati kirikuna 1992, arh. M.Kinks, kunstiajal. K.Alttoa. (EA, Eestimaa kirikud)</span>


source: A
code: 14712
name: Kasiinohoone Viljandis Posti 11, 1843.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 550
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Endine klubihoone on Viljandi hilisklassitsistliku puitarhitektuuri silmapaistvamaid näiteid.
Kõrgele maakivisoklile rajatud pikaksvenitatud ristkülikukujulise põhiplaaniga hoone on ehitatud rõhtpalkidest ja ajastule iseloomulikult kaetud väljast laiadest rõhtlaudadest voodriga. Hoone on ühekorruseline, kõrge poolkelpkatusega, võlvitud keldrikorruse ning osalielt välja ehitatud katusekorrusega.
Rangelt sümmeetriline fassaadilahendus paistab silma oma detailirikkusega. Peafassaadi rõhutab pidulik portikusemotiiv - neli kõrgel soklil saledat kannelüüridega sammast kannavad arhitraavi katusesse lõikuva kõrge kolmnurkfrontooniga. Analoogne motiiv kordub lihtsustatuna fassaadi kummaski otsas paikneva sissekäigu kujunduses, kus kolmnurkse ehisviiluga varikatus toetus kahele ümarsambale (hävinud). Rikkaliku geomeetrilise nikerdornamendiga tiibuksed esindavad kohapealse tisleritöö kõrget taset.
Klassitsistlikku fassaadidekoori täiendavad nurgapilastrid, karniisid, triglüüfifriis, ristkülikulised ehispinnad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone - endine "Casino"-ühingu klubihoone ehitati aastatel 1842-43, ehituse initsiaatoreiks olid mõned Viljandi ja selle ümbruskonna aadlikest mõisaomanikud.
"Casino" ühing rajati teiste samalaadsete eeskujul kinnise klubilise asutusena, kuhu põhikirja järgi võisid kuuluda ohvitserid, kõrgema astme ametnikud, aadlikud, teadlased, nn. "gebildete Personen". Asutamisel oli liikmete arv ühingus 72, 1892.a. kasvas liikmete arv 92-ni. 
Seltskondliku kooskäimise ja ajaviitekohana kavandatud klubihoone ehitati Lossi ja Posti tn nurgakrundile, selle taha Veski (Jakobsoni t) äärde jäi ühingule kuuluv aiaplats suure tiigiga.
1926.a. anti hoone Viljandi Käsitööliste Seltsile.
1930-ndail aastail asus seal Sakala Maleva staap.
1940-ndast asub majas õmblustööstus.</span>


source: A
code: 14713
name: Viljandi linnakindlustused, 14.-16. saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 551
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnamüür.
1,2 km pikkune vallikraaviga müür piiras linna kolmest küljest; S-külge kaitses vallikraaviga eraldatud ordulinnus. Linna W-küljel algas müür linnuse NW-nurgast, kulgedes Tasuja ja Pika t. vahel ning Tallinna t-st O pool, Tartu ja Väike-Turu t. vahel O-sse, ümbritsedes kaarjalt linna N-külge. O-s kulges müür Linnu -Lutsu ja Oru t. vahel, liitudes SO-nurgas taas linnuse müüriga. Ulatuslikumalt on säilinud vallikraavide süvendeid, linnamüürist ainult väike lõik Väike-Turu t. hoovis. — Müür oli 1,2—2,1 m paksune, laotud maakividest, mis välispinnal paiknesid rõhtsate kihtidena. Saviga laotud taldmik ulatus 1—2 kivirea sügavuselt pinnasesse. Müüri kõrguse ja kaitsekäigu kuju kohta andmed puuduvad. Linna W-küljel, Kauba t. joonel oli Riia e. Storke värav, NW-nurgal mitteflankeeriv 4-tahuline torn, N-küljel poolringikujulise põhiplaaniga torn ning Lossi t. joonel Tartu värav. O-küljel paiknes kolmveerandringi-kujulise põhiplaaniga Moskva torn, Pika t. ümbruses värav pääsuks järve äärde ja väike poolringikujulise põhiplaaniga torn. Väravad olid tornideta. Tartu värava ees oli piklik zwinger eesväravaga otsseinas. Riia värava ees oli esmalt 0,9 m paksuste seintega eeskaitseehitis. Tõen. 16. s. algul on rajatud uus 4-nurkse plaaniga, allosas u. 3 m paksuste seintega zwinger, mille S-küljel oli eesvärav ja vähemalt N-küljel laskekambrid alatsoonis.. Moskva torni nime põhjal on oletatud, et 1560— 82 ehitasid selle venelased.
(K. Alttoa, Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud arvat. 14. s., esmamainitud 1553.   Liivi sõjas ning Poola—Rootsi sõjas 17. s. algul sai linnamüür tugevasti kannatada; müürisäilmed lammutati 18. s. ehitusmaterjaliks.</span>


source: A
code: 14714
name: Elamu Viljandis Posti 2/ Tallinna 14, 19.saj. I pool
type: Elamu
alt_id: 552
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, algselt suhteliselt kõrgel maakivivundamendil, kõrge  S-kivi poolkelpkatusega rõhtpalkmaja. Seinad vooderdatud laiade püstlaudadega. Kõrge välistrepiga  peasissekäik keskteljelt nihutatud. Samal joonel esik ja köök, neist kummalegi pool kaks eluruumi.
 Klassitsistliku fassaadidekoori kujundavad ukse ja akende hammaskarniisiga piirlauad, kannelüüridega nurgapilastrid, geomeetrilise ornamendi ja rosettidega välisuks. 20.s. alguses ehitati pööningule eluruumid,  õueküljele trepikoda. 
(A. Lass, Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. algul. Eluruume laiendatud 20.s. algul.</span>


source: A
code: 14715
name: Elamu Viljandis Tallinna 16, 19.saj. I pool
type: Elamu
alt_id: 553
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline kivihoone. Kaetud madala kelpkatusega. Rõhtliigendust toonitavad jõulised katuse- ja vahekarniisid ning lai figuraalmotiividega ristlõik, püstise rütmi loovad kõrged põhikorrusel konsoolkarniisidega dekoreeritud aknad. Kõige pidulikumalt on kujundatud fassaad. Selle järelklassitsistlikku keskosa rõhutavad kolmnurkfrontoon, II korruse kaaraknad ning nende ees kivipostidele toetuv rõdu. Hoone põhiplaan on traditsiooniliselt lahtine. Vestibüülist ja II korruse saalist hargnevad anfilaadselt ühendatud ruumid.  Sisekujundusest on säilinud stukkdekoor saali laes.
(J.Maiste, Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1852-68. Karula mõisnike v. Helmersenide poolt.
Hoone oli 1940 a-st sõjaväe valduses. </span>


source: A
code: 14716
name: Pansionaadihoone Viljandis Tallinna 20/Jakobsoni 21, 1790-1820.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 554
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlik, pikk, 2- korruseline, L- kujulise põhiplaaniga kivihoone. Hoone fassaadid on liigendatud lamedate pilastritega, mis esimesel korrusel on rusteeritud. Peafassaad on kolme kergelt markeeritud risaliidiga. Keskmine risaliit on äärmistest pisut laiem ja rõhutatud akende grupiga. Aknaid piiravad laiad lukukividega krohviraamistused. Hoone horisontaalsust rõhutab lai profileeritud räästaalune hammaskarniis. Keskrisaliidi lõpetab katuseärkel, mis fassaadis on antud kolmeastmelise frontoonina. Peasissepääsu kohal on reljeef, mis kujutab jalutavat kepiga eidekest (lubjatud). Hoone põhjapoolset fassaadi rõhutab avar klaasveranda. Plaanilahendus anfilaadne. I korruse võlvlagedega ruumides olid majandusruumid, II korrusel esindusruumid, Jakobsoni t. äärses kitsamas hooneosas elanike toad. (arh. mälestise pass, 1982; Viljandi ajalooline linnakeskus, 1969</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Venemaa keisri Paul I 26.09.1797 ukaasiga asutati Tartus aadlipreilide toetuseks ja ülalpidamiseks pansionaat ja kinnitati selle põhikiri. Pansionaat alustas tegevust 1798. a oktoobris. 1803. a osteti Viljandisse maja ja 23.01.1804 viidi pansionaat sinna üle. Asutuse valitsemisega tegeles *Liivimaa maanõunike kolleegium. Varjupaik kindlustas täieliku ülalpidamise 12-le aadlisoost neiule. Lisaks neile võis asutus vastu võtta 12 oma ülalpidamise eest tasu maksvat aadlisoost pansionäri. Pansionaadi ülalpidamiseks saadi vahendid sihtasutuse käsutusse antud Kuresaare ja Koonga riigimõisa rendist. 1905. a müüdi Koonga ja Kuresaare mõis taludena talupoegadele. 1920. a võeti vastu „Seisuste kaotamise seadus“, mille alusel võttis töö- ja hoolekandeminister 11.06.1921 vastu otsuse sihtasutuse varad üle võtta. 09.04.1925 sõlmiti töö- ja hoolekandeministeeriumi ning Viljandi linna vahel leping, mille kohaselt võttis linn asutuse varade hooldamise ja kõik majanduslikud kohustused sealsete hoolealuste vastu 10 aastaks enda kanda. 1934. a pikendati lepingut kuni 1937. a-ni. Vabariigi valitsuse 07.05.1937 otsuse järgi anti endise Fräuleinstift’i kinnisvara sõjaministeeriumi valdusesse. Hoolealused paigutati ümber saksa vähemusrahvuse kultuuromavalitsusele kuulunud *Johann Diedrichsteini Vinni sihtasutuse Vinni majapidamiskooli hoone vasakpoolsesse tiiba. Sihtasutuse vallasvara anti samuti üle Johann Diedrichsteini Vinni sihtasutusele.</span>


source: A
code: 14717
name: Elamu Viljandis Tartu 19, 18.saj. II pool
type: Elamu
alt_id: 555
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, piklik madala rõhtpalkidest keha ja kõrge S-kivist poolkelpkatusega hoone. Maja keskel paksude kiviseintega mantelkorsten-köök, millega külgnes neli köetavat eluruumi. Hiljem on fassaadile peasissepääsu ette ehitatud klassitsistlik sammasportikus ja esinduslikkust rõhutav kaarjas pandus. Eluruumid katusekorrusel, väike juurdeehitus vastu W-poolset otsaseina, õuetiib, veranda on lisandunud 20.s. vahetusel. Interjööris on säilinud üksikuid barokse kujundusega tahveluksi. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene kodanikumaja, mis 1770 paiku ehitati  väljapoole linna keskaegset vallikraaviga piiratud territooriumi Tartu mnt. äärde.
19.s. I p. tehtud ümberehitusega sai elamu klassitsistliku fassaadi.
Mitmed juurdehitused lisatud 19.s. lõpus- 20.s. algul.</span>


source: A
code: 14718
name: Viljandi Katariina kabeli varemed, 15.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 556
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kabel on koosnenud ruudule lähedase põhiplaaniga pikihoonest ja 4-nurksest kooriruumist, mõlemad silmatorkavalt asümmeetrilised . Portaal on paiknenud S-s. Tõen. on keskpiilar jaotanud pikihoone 2-lööviliseks 2-traveeliseks ruumiks. 8-kandiline talumilaadne piilarikapiteel on kaetud lamedate nn. herbaariumistiilis reljeefidega, mis on stiililt lähedsed Tallinna Suurgildi hoone raiddekoorile. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1506 esmamainitud kabeli jäänused kaevati lahti 1908. Kabel lammutati 1558 (EA)</span>


source: A
code: 14719
name: Viljandi muuseumihoone, 1779-1780.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 557
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, katusekorrusega, kõrge soklikorrusega, poolkelpkatusega krohvitud kivihoone.  Esifassaadi tõstab esile keskrisaliidi laiune kolmnurkfrontoon, mille viiluväljas ümaraken. Fassaadidekoori kujundavad  kitsaste akende  heledad krohviraamistused ja lai räästakarniis . Sissepääs keskelt kõrgemalt etikult, kuhu kahelt poolt viivad trepid ja uhke rokokooelementidega, lingi ja koputiga uks. Välisuks on ka ainus selle stiiliperioodi näide Viljandis. 1882 ehitati osaliselt välja katusekorrus, kus fassaadil kolm akent kolmnurkviilu all. Interjööris on säilinud lihtsa geomeetrilise stukkdekooriga peegellaed. 
((allikas " Eesti Arhitektuur")</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitas 1779-1780.a apteeker Joh. Schöler.  
Alates 1941 paikneb majas muuseum.</span>


source: A
code: 14720
name: Viljandi Pauluse kirik, 1866.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvimata maakivist ja punasest tellisest neogooti stiilis. Ristikukujulise põhiplaaniga, fassaadipindade ja torni kujundust elavdavad tellistest detailid. Tuudorstiilis elementidega interjööri liigendavad puust sambad, mis toetavad astmelist katuslage ja empoore.(EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kui kogudus Viljandis 1860 linna- ja maakoguduseks jaotus, jäi Jaani kirik linnakogudusele, maakogudusele ehitati arh. M. v. Holsti juhatuse järgi uus. Pühitseti 30.10. 1866 apostel Paulusele. (Eestimaa kirikud 2002; EA)</span>


source: A
code: 14721
name: Uueveski vesiveski, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline kelpkatusega maakivihoone valli küljel.  Avade raamistused tellistest. Praeguseks on aknad ümberehitatud ja ülemisele küljele ehitatud juurde mitmeid hilisemaid juurdeehitusi, katusele on lisatud pikk puidust väljaehitus ja katusaknad.  Kõik need hilisemad juurdeehitused annavad hoonele küllaltki eklektilise mulje.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 14722
name: Viljandi tuletikuvabriku torn, 1904.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Veetornihoone on tellisseintega; igal küljel olevaid aknaavasid püstselt raa¬miv, ülakorrusel kaarjalt lõp¬pev ja veidi tagasiastuv seinaosa on krohvitud ja kontrast¬selt valgeks võõbatud. Torni kroonib võimas historitsistlik hammasfriisiga karniis ja telk-katus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tuletikuvabriku rajasid praegusse asukohta kaupmees Ed. Pohl ja linna-kodanik J. Vihvelin 1904 ühekorruselise lihtsa, viilkatusega tellishoonena, mille keskel on 2-korruseline historitsistliku hammasfrontooniga pealisehi-tis. 1922 ehitati selle ette hammasrinnatisega ühekorruseline, varasemate ehitistega harmoneeruv juurdeehitis. 1912 algse peahoonega samale ehitusjoonele ehitatud ja 1915 maha põlenud ühekorruseline ilmetu lukuvabrik taastati 1926 tikuvabriku nn. uue osakonnana. 1927 ehitati arh. A. Vladovski proj. järgi mõlemaid hooneid ühendav veetorn, mille põhikorrusel on kontoriruumid, II korrusel laod, IV korrusel u. 30 m3 veepaak, samuti väravaehitis, millega vabrik sai üldtuntud, II maailmasõjani säilinud ilme. 1938 tehti juurde- ja ümberehitusi, mis peafassaadi ei muutnud. Sõjas hävis ena¬mik vabrikuhooneist, pärast taastamist ja rekonstrueerimist (1948/49 ja 1957/58) pole alg¬sest vabrikust peale veetorni midagi säilinud
(EA)</span>


source: A
code: 14723
name: Viljandi lennukitehase hoone, 20.saj. I pool
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekordne, kõrge soklikorrusega tellishoone. Kaetud lameda viilkatusega.. Aknad omapäraselt ebasümmeetrilised,  4 jaotusega ja rühmitatud paariti.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Viljandi vanalinna muinsuskaitsealal asuv Hariduse tn 12a tööstushoonestu on kantud Kultuuriväärtuste riiklikusse registrisse numbri 14723 all kui: „Viljandi lennukitehase hoone, 20.saj. I pool”. 

Sellise, Eesti kontekstis pretsedenditu otstarbega, tööstusmälestise taustaks on Viljandi 1930-ndate aastate keskpaiga ühiskondlik-poliitiline maastik, mida kujundas Viljandi kauaaegne linnapea (aastatel 1919-1921, 1927-1939) August Maramaa (1881-1941). Muude tegevuste hulgas sekkus Maramaa aktiivselt ka lennunduse valdkonda, olles Sakalamaa Õhuasjanduse Ühing (1931-1936) eestvedajaks.

Ühingu tegevusel rajati kahasse Kaitseväega Männimäele Viljandi uus lennuväli. Lisaks lennuvälja rajamisele korraldas ühing lennunduse populariseerimiseks lennupäevi ning purilennu kursuseid (1934). 

Muuhulgas on teada, et 1933. aastal ehitati Viljandis, H. Ungern-Sternbergi töökodades esimene purilennuk Eestis .
Lennukite ehitamise fakti kinnitab ning ühtlasi juhatab kätte enamvähem täpse asukoha August Maramaa poolt 1934. aastal koostatud reisijuht „Viljandi”. Leheküljel 25 leidub järgmine Viljandi huviväärsuse kirjeldus: „25. H. Ungern-Sternberg’i lennukitehas, Mõisa tee (nüüd Hariduse tn.) nr. 12. Tehases on ehitatud senini 2 mootor- ja 4 purilennukit, ehitamisel on üks mootorlennuk ja kaks purilennukit.” Samas reisijuhis avaldatud fotodest kujutab märkimisväärne osa lennundust Viljandis (lk 84: „Viljandi lennuväli ja lennukuur. Kogunemine I lennupäevale 1932. a.” (aerofoto); lk 87 „Esimesed purilennukursused Viljandis 1934. a. talvel/../”; lk 85 „Viljandis projekteeritud ja ehitatud mootorlennuk nr. 2. (1934) Lennukuuri ees mootorlennuk nr. 1 (1933).” 

Eesti lennunduse ajaloost on teada, et Viljandi mõisnike järeltulija Heinz Ungern-Sternberg (1900-1943/44) oli kolmekümnendatel üks agaramaid era-lennunduse aktiviste. 1931. aastal tõi ta endale Saksamaalt kahekohalise alatiivalise monoplaani Klemm (arvatavasti mudeli KL 25), mis kandis tähist ES-UST. Kuigi H. Ungern-Sternberg sooritas 31.03.1932 Tallinnas õhuasjanduse ühingus mootorlenduri eksami , piloteeris tema lennukit enamasti lendur Ulrich Brasche (1909-1975). Viimase piloteerituna kukkus ES-UST 9. märtsil 1933 Põltsamaal alla ja purunes pea täielikult, mootor tunnistati siiski kasutatavaks.
Veidi enam kui aasta hiljem so 13. juulil 1934. a kirjutab Postimees jälle lennuõnnetusest Viljandis, kus eelmisel õhtul kl 22:15 paiku purunes õhtupimeduses lennuvälja lähedal H. Ungern-Sternbergi piloteeritud uus lennuk ES-AAT. Õnnetuses sai surma lennuki konstruktor dipl. insener Ernst Lemm (24.a.), kes oli lõpetanud lennukiehituse eriala eelmisel aastal Münchenis. Järgmise päeva Postimehest (14. juuli 1934.a.)  selgub, et H. Ungern-Sternberg käis koos ins E. Lemmiga Tallinnas Lasnamäe lennuväljal taotlemas uuele lennukile lennuluba, kuid komisjon, märkinud protokolli 23 puudust, keelas lennukiga õhkutõusmise. Vaatamata keelule startisid H. Ungern-Sternberg ja E. Lemm kl 21:30 Lasnamäelt. Kuigi surmaga lõppenud õnnetuse põhjusena on ilmselge H. Ungern-Sternberg’i omavoli lennukõlbmatu (lisaks konstruktsioonilistele vigadele puudusid lendamiseks vajalikud mõõteriistad) masina piloteerimisel ei järgnenud tema suhtes mingit kriminaalkaristust. Paar nädalat peale õnnetust ilmunud Postimehes  mainitakse, et ES-AAT on, vahepeal paranenud, omaniku töökojas „uuesti ehitamisel”. Tõenäoliselt jahutas viimane õnnetus siiski H. Ungern-Sternbergi lennukirge, sest 1935-36 aastal ei figureeri H. Ungern-Sternbergi nimi enam SÕÜ juhatuses, kus ta algaastatel oli koguni laekuriks.
Eelneva kokkuvõttena võib järeldada, et H. Ungern-Sternberg tegeles Viljandis aastatel 1933-34 tõepoolest lennukite ehitamisega. Esimene so 1933. aastal valminud lennuk oli tõenäoliselt 1933. aasta märtsis purunenud ES-UST rekonstruktsioon (kindlaid tõendeid pole, kuid A. Maramaa brošüüris avaldatud kehvakesel fotol (lk 85) on selgelt nähtav ES-UST (Klemm KL.25) iseloomulik „hai” nina. Näha ei ole ka esiplaanil asuva lennuki pardatähiseid, kuid võib oletada, et tegemist on ES-AAT-ga. Kuigi A. Maramaa viitab „lennukitehase” asukohale sõnaselgelt, ei kinnita sellise tehase olemasolu ükski teine allikas sh tollased aadress-raamatud.


Viljandi mõisa õllekelder.

„Lennukitehase” põhjapoolse hoone (valminud 1937-39) soklikorruse sees peitub hästi säilinud võlvitud õllekeldri kehand. Kahjuks pole olnud võimalik täpselt kindlaks määrata nimetatud hoone ehitamise täpset aega ja otstarvet. 1860. aasta nimekiri Viljandi mõisa hoonetest sisaldab järjestikku selliseid hooneid nagu: „õllekoda ja pesuköök, jääkelder” . Mainitakse veel ka rentnikule kuuluvat „teist keldrit”. Kus nimetatud hooned täpselt paiknesid, jääb siiski arusaamatuks, lokaliseerimisel ei ole abi ka 1860. aastal J. F. Güntheri koostatud plaani koopiast. Järgmine põhjalikum nimekiri mõisa hoonetest on koostatud 1915-1918  ning see sisaldab 59 hoone hulgas ka: „nr 52 kivist, pappkatusega õllekoda” ning „57. kivist, puukatusega õllekelder”. 1919. aastal riigistas Eesti Vabariik Viljandi mõisa, selle maad liideti Viljandi linnaga ning mõisa häärber („Uus loss”) läks riigi kasutusse. Valuoja ääres asunud mõisasüdame tootmis- ja abihoonetes hakati aga tegelema ettevõtlusega. Meid huvitaval krundil (alates 1930-ndatest aadressiga Mõisa tee 12, millest hilisem Hariduse 12a moodustab umbes poole) asusid erinevate ettevõtjate õlle, limonaadi, vahujookide ja veini tööstused. Aadress-raamatute järgi vastavalt:
1925 – M.Univer ja Ko õlle-, limonaadi ja vahujookide tööstus (aadressiks veel lihtsalt Viljandi mõis);
1926-27 – Viljandi õllevabrik OÜ. Õlle- limonaadi- ja vahujookide tööstus.
1929-30 ja 1932 – andmed ettevõtjate kohta puuduvad.
1934-35 – Jaan Ebber. Mineraalvete tehas. Mõisa tee 12; A. Kõpmann ja Ko. Veinitehas. Mõisa tee 12. Lisaks 1934. aasta telefoni raamat mainib Mõisa tee 12 asuvat „Õlleladu”.
1936-37 – Jaan Ebberi limonaaditehasele lisandub 1936 aasta telefoniraamatus Heinz Ungern-Sternbergi ja Ko mehaaniline töökoda, mis saab omale ka varem „Õllelaole” kuulunud Viljandi telefoninumbri 1.
1938-39 – H. Ungern-Sternberg ja Ko. Mehaanika ja autotööstus; Jaan Ebberi õlleladu ja limonaaditööstus.
H. Ungern-Sternbergi maatehinguid ei ole täpselt uuritud, kuid kusagil 20-ndate lõpus ja 30ndate alguses õnnestus tal oma valdusesse saada nii mõnedki, nüüd juba Viljandi linnas paiknevad, endised mõisamaad.
H. Ungern-Sternbergi garaaž (1930).
Heinz Ungern-Sternberg sai 27. septembril 1930. aastal Viljandi linnapealt August Maramaalt nimelise viseeringu insener F. Werncke projektile, mille järgi ta võis Mõisa tee 12 asuva õllekeldri ette ehitada autokuuri (kasulik pind 99m2) koos töötoaga. Joonis sisaldab lisaks kahele vaatele ja põhiplaanile ka 1:1000 mõõtkavas situatsiooniplaani, kuid viimane ei kajasta kahjuks õllekeldri taha jäävat ala.


Kadunud lennukitehas.

Tänaseks on kahjuks ebaselge, kus kohas siis täpselt H.Ungern-Sternberg oma lennukeid ehitas. Kõige tõenäolisemalt seda hoonet enam algkujul olemas ei ole. Tehase praegune hoone koosneb tegelikult kahest, algselt eraldi asetsenud tiivast. Põhjapoolne, õllekeldril paiknev 2 korruseline, mehaanikatehas oli 1937 aastal alles kavandamisel ning selle ehitamise käigus lammutatud garaaž oma 7,5x7,5m põrandapinnaga oleks jäänud ilmselt kitsaks A. Maramaa poolt loetletud hulga lennukite üsna üheaegseks ehitamiseks  lühikesel perioodil 1933-34 aastal.


„Angaar”.

Kahjuks puuduvad igasugused andmed tehasekompleksi lõunapoolse osa ehitamise kohta. Ühel Viljandi muuseumi kogust pärineval fotol, mis võetud Valuoja vastaskaldalt, on uue mehaanikatehase taga näha võrdlemisi suur, ühekorruseline, iseloomuliku mansardkatusega hoone, mille pikiküljel võib aimata suurte akende rida. See on ilmselt sama hoone, mida on kujutatud (ristlõige ja korruste plaanid) ka 1953. aastal valmistatud „Viljandi rajoonidevahelise kapitaalremonttöökoja” inventariseerimisplaanil ning tähistatud kui laohoonet. Tegelikult esineb kõnesoleval kohal olemasolev hoone ka 1937. aasta daatumitega uue tehasehoone mõlema projekti variandi asendiplaanidel 1:1000. Ühel neist märgistusega „kuur”. Hoone mõõtmed langevad enamvähem kokku 1953. aasta inventeerimisjoonisel antutega (ca 18x28,5 m). Vaatamata katust kandvale fermkonstruktsioonile, mis lubaks sillata kogu hoone ilma vahepealsete tugedeta, on 1953. aasta joonisel näha, et „kuur” on jagatud vaheseintega mitmeks väiksemaks osaks. Hoonele olid veel iseloomulikud suurte aknaavadega paksud maakivist otsamüürid, mis on suures osas tänaseni säilinud. Külgseinad olid kergkonstruktsioonis – 26 cm paksune vahetäitega topeltlaudis. Lõunapoolsele hoonele on veel iseloomulik üle 4 meetri kõrgune kelder, mis maapinna profiili tõttu asub kolmest küljest maa sees, samas kui põhjakülg on vaba ja sisaldas tuulekojaga suurt väravat. Tänaseks on lõunapoolne hoone liidetud põhjapoolsega läbi kahekorruselise juurdeehituse. Kelder on säilinud enamvähem sellisena nagu ta on 1953. aasta joonisel. Hoone iseloomulikust põhikorrusest on aga säilinud vaid osa maakivist otsaseintest. Külgseinad ja katusekonstruktsioon on täielikult asendatud ja hoone välisilmet põhjalikult muudetud.
Lennukitehasest saab bussivabrik.
Nagu öeldud, ei ole täpselt teada millal H.Ungern-Sternbergi huvi lennunduse vastu rauges. Igal juhul asuti Valuoja kaldal 1937-st või 1938-st aastast usinalt tegelema bussikerede ehitamisega. Busse ehitati Viljandis 1941. aastani ning nende koguhulk jääb kusagil poolesaja kanti. Ainuüksi Tallinna linnale ehitati 1938-1941 aastatel umbes 30 bussi, lisaks Viljandisse (2), Tartusse (4-?), Narva (?), Kuressaarde (1). Tehases oli kolmekümnendate aastate lõpus tööl üle 60 töölise. 
H.Ungern-Sternberg ja Ko mehaanika töökoja projekti kaks varianti.
Viljandi Muuseumis on säilinud kaks projektivarianti, mõlemad signeeritud ins. F.Werncke poolt ja dateeritud „V 1937”. Kummaline on aga see, et esimene neist kannab 1937. aasta 30. detsembri kuupäevaga Majandusministeeriumi Tööstusosakonna kinnitust ning teine 1939. aasta juunist-juulist pärinevaid Viljandi Linnavalitsuse ja Majandusministeeriumi Tööstusosakonna aksepte. Võimalik, et ehituse käigus tehti hulk muudatusi, mis hiljem tagantjärele korrektuurprojektiga vormistati. Projekti kahte varianti võrreldes torkab silma, et teine variant on hoone plaanilahenduste osas läbimõeldum ning täiendatud ruumiprogrammiga. Samas lisab just viimane variant hoonele kõrgemaks kergitatud eterniitkatuse(!), mis sobib sinna nagu sadul sea selga. Algvariandi fassaadilahendused olid elegantsemad tänu just madalakaldelisele plekkkatusele ja akende horisontaalsele jaotusele, mis hiljem asendati vertikaalse jaotuse lisamisel ruudustikuga.
Kes on mehaanika töökoja hoone tegelik arhitekt?
Kuigi ins. F.Werncke allkiri seisab paljudel Viljandis kolmekümnendatel ehitatud hoonete projektidel ei ole ta kindlasti kõigi nende autor. Diplomeeritud insener F.Werncke ei olnud arhitekt ega isegi mitte ehitusinsener vaid hoopis keemiainsener ning laenas oma allkirja arhitektidele, kellel vastav diplom ning allkirjaõigus puudusid.
H.Ungern-Sternbergi mehaanikatehase hoone funktsionalistlike elementide tõttu võiks küsida, kas ei ole selle projekti juures mängus mitte toona veel allkirjaõiguseta Viljandis tegutsenud arhitekt Johannes Fuksi käsi. Viimast siiski kindlalt väita ei saa, sest tehase projektidel puuduvad igasugused viited Fuksile. Oma loomingu väärtusest teadlikuna oli Fuksil kombeks tihti oma joonistele enda nimi kirjutada, kuigi allkirjastaja oli keegi teine. Samuti on Fuksi joonistel kirjad enamasti temale iseloomulikus elegantses šriftis. Valuoja tehase jooniste kirjad isikupärase stiiliga ei hiilga, kuid on ilmselt kirjutatud kellegi teise kui ins. F.Werncke käega.
Nõukogudeaegsed ümber- ja juurdeehitused.
Vastavalt Viljandi Maakonna Arhiivi arhiiviteatisel 9. maist 1997. aastast leidub arhiivis Hariduse 12 hoonete ekspluatatsiooni andmise akte aastatel 1955-1970 vaid 1957. ja 1961. aastast. Lisaks on teada, et 1962. aastal on ekspluatatsiooni võetud silikaattellistest alajaam. 1957.aasta kohta on kaks akti: 1) Mootorite pesemisruum, ehitatud 10.05.1956-15.03.1957 osaliselt olemasolevale hoonemahule. Kahekorruselise hoone kubatuur 662 m3, kasulikku pinda 189,19 m2. 2) Katlamaja rekonstrueerimine, tööd teostatud 15.06.1956-15.03.1957. Keldrikorrusel paigaldati 185 m2-le 3 vedelküttele seadmestatud keskküttekatelt ning püstitati ka eraldi metallkorsten. Aktist võib välja lugeda, et katlamajaga seoses rajati ka riietusruum, sest puuduste osas on mainitud riietusruumis kappide puudumist.
Seega, 1957. aastal sai tööstushoone uue katlamaja lõunapoolse hoone keldris, kus katlad asuvad tänaseni ja metallkorstna. Mis sai senisest katlaruumist vana õllekeldri keskmises ruumis ei ole teada. Mootorite pesuruumi näol on ilmselt tegemist vaheehituse ümberehitamisega, mis 1953 aasta plaanil eksisteerib juba ühekorruselisena ning mõnevõrra kitsama põhiplaaniga. Samal plaanil on näidatud ka diagonaalne käik põhja- ja lõunapoolsete hoonete keldrite vahel. 1961. aasta ekspluatatsiooni akti koopiat Viljandi Linnavalitsuse arhiivi kaustas ei olnud ning seega jääb praegu selgusetuks, mida toona tehti. Võib oletada, et just sel aastal leidis aset lõunapoolse hoone ümberehitus.
Hoonete kuuluvus peale 1939. aastat.
Viljandi Ungern-Sternbergid, sealhulgas Heinz-Oswald-Paul-Richard, siirdusid Saksamaale juba esimeste ümberasujate seas 1939. aasta oktoobris. Töökoda anti 7500 krooni eest aastas rendile Viljandi linnanõunik Jaan Mihkelsonile. 1940 ettevõte natsionaliseeriti. 
1944. aastal anti Viljandi Mehaanikatöökoda koos sisustusega Masin-Traktorijaamade kapitaalremont töökojale nr. 2. 1960. aastal liideti Viljandi Mehaanikatehas 1956. aastal moodustatud Tallinna Ekskavaatoritehasega, mis aastast 1975. kandis nime tootmiskoondis „Talleks”. 1993. aastal erastas Eesti Vabariik Tootmiskoondis „Talleks” varad AS-le Eesti Talleks. Oktoobris 1993 moodustati Viljandi Masinatehase baasil AS Eesti Talleks tütarettevõte E.T. Viljandi AS.
"Muinsuskaitse eritingimused", 2007 Koostas arhitekt Priit Roosalu</span>


source: A
code: 14724
name: Viljandi mõisa peahoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur historitsistlik neorenessanss suunitlusega krohvitud kiviehitis, mille ühekorruselise põhiplaaniga liitub  N-otsas ruudukujuline plokk. Esiküljel on kolmnurkfrontooniga (algselt voluutfrontooniga) risaliit, mille ees lai graniittrepp ning nikerdatud dekooriga puitpalkon. Dekoor on olnud suhteliselt rikas ( nurgaliseenid, akende dekoratiivsed krohviäärised jne. ) kuid see on säilinud vaid osaliselt. Kõrgema tiiva ilme kujundamisel on oluline osa ka II korruse väikese sõõrakendega pealisehitisel. (EA)
1880. aasta paiku valminud Viljandi mõisa uus härrastemaja nn. uus loss on kõrgele maakivisoklile rajatud ühe-, osaliselt kahekorruseline krohvitud tellishoone. Nii madalama osa viil- kui kõrgema hooneosa telkkatust  kattis algselt S-kivi, vahepeal plekk ja nüüd eterniit. 

Peasissepääsu, mis paikneb madalama hoonetiiva keskteljel, tõstab esile nikerddekoori ja rombimustrilise klaasinguga (tänaseks kõik klaasid lõhutud) veranda.  Keskteljel peasissekäigu kohal paiknev voluutidega kaunistatud neobaroklik frontoon kaotas oma esialgse kujunduse juba läinud sajandi esikümnenditel. Kunagisest rikkalikust fassaadidekoorist – karniisid, korruste vahevööd, rustikat imiteeriv vuugistik, nurgakvaadrid, akende erikujulised ehispealmikud jm – saabki ettekujutuse vaid vanadelt fotodelt. 
Fassaade katab praegu pritskrohv, säilinud on vaid üksikud dekoratiivdetailid: nurgarustika, põhjapoolsel küljel verandaga varjatud seinalõigul silekrohv rõhtvuukidega ja uksepealne ehiskarniis. Väike geometriseeritud puitdekooriga veranda kõrge välistrepi kohal on oma algse ilme säilitanud.
Säilinud on ka mõlemad, nii pea- kui põhjapoolse sissekäigu rikkaliku dekooriga tiibuksed. Esialgse kuju on säilitanud ka puitraamides aknad: madalamas hooneosas, kus paiknesid esindusruumid on need ümarkaarsed, kahekorruselises tiivas 6-ruudulised. Katsealust atikaosa liigendavad sõõrikujulised valgus ja tuulutusavad. Sokli(keldri)korruse aknad on seal paiknenud arestikambrite tõttu ümber ehitatud.

Madalama hoonetiiva pööningukorrus oli osaliselt välja ehitatud juba mõisaajal ning avanes väikesele konsoolrõdule hoone lõunaküljel – rõdu konsoolid ja piire on hävinud. Ümarkaarne klaasitud uks avaneb ka saledatele malmpostidele tõstetud väikesele rõdule hoone edelanurgal.

Hoone siseplaneeringus on muudatusi suhteliselt vähe ning mõisaaegne ruumijaotus loetav: keskteljel vestibüül, millest kahele poole jäid saal ja söögituba, salong jt esindusruumid ning kahekorruseline eluruumide tiib mõlemaid korruseid poolitava pikikoridoriga, kust viib puittrepp teisele korrusele nig sealt edasi pööningule. 
Hoone soklikorrust, kus kunagi paiknesid majandusruumid, on põhikorrusega ühendanud ilmselt kaks treppi, mis on näidatud ka hoone inventariseerimisjoonistel 1936. aastast. Vestibüülist  tehti trepp keldrisse arvatavasti hiljem. Küll aga viis vestibüülist keerdtrepp (ei ole säilinud) pööningukorrusele. 
Interjööris on säilinud märkimisväärselt palju ajaloolisi sisekujunduselemente: seina- ja laekarniisid, lühtrirosetid, aaderdatud tahveluksed ja akna voldikluugid, värvitud tahveluksed koos profileeritud piirliistudega, seinakapid, uksekäepidemed ja lukusildid, aknakremoonid, tuulehaagid jm; ka osa mõisaaegseid kõrgeid karniisidega ahje ning mõned hilisemad kahhelahjud. 

</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis rajati ordulinnuse juurde juba arvat. 13.s. lõpus. vana  mõisamaja (lammutatud 1950. a-il) oli ehitatud Tšeglekovide vallutusaja algul 1746.s., uus peahoone püstitati 19.s. lõpus Ungern-Sternbergide ajal.</span>


source: A
code: 14725
name: Viljandi mõisa ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, ühekorruseline krohvitud kivihoone. Kaetud väljaehitatud katusekorrusega viilkatusega. Katusel kõrge tellistest korsten. Väiksed aknad pealt ümarkaarsed ja säilinud luukidega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14726
name: Elamu Viljandis Jakobsoni 8, 1908-1910.a.
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ajastule iseloomulikuna on villa kavandatud juugendstiili suundumustest lähtuvalt, asetades pearõhu sujuvalt voogavatele joontele. Kahekorruseline telliskivist, krohvitud ehitis on kaetud kõrge, punasest kivist viilkatusega, mida ilustavad kumerad katuseaknad. Domineerib kompaktne ja hoone sisemisest struktuurist sõltuv mahuline kompositsioon. Läänefassaadi keskosa rõhutab barokse kiivriga lõpetatud toalaiune ärkel, millele lisandub kahele stiliseeritud raskepärasele sambale ja nurgapiilaritele toetuv eenduv rõdu. Fassaade ilmestavad kitsad piklikud erikujulised ja erinevalt rühmitatud aknad, mis annavad hoonele omalaadse keskaegset viilelamut meenutava ilme. Peasissepääsuesist võlvjat varikatust toestab stiliseeritud joonia kapiteeliga nurgasammas – motiiv, mida kohtame tollases Viljandi villaarhitektuuris mujalgi. Omalaadsed ja ehitistel harva esinevad on fassaadidel keerduva joonega stukk-kaunistused. Põhiplaanilt on Villa Doll asümmeetriline.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1908. aastal asuti Jakobsoni tänavale ehitama villalaadset elamut praost Westrén-Dolli Moskvas tegutsenud pojale. Nn. Villa Doll valmis 1909/1910. aasta talvel. Praeguseni puuduvad kindlad andmed projekti autori kohta – uurijad on hoonet omistanud mitmetele arhitektidele. Kaudsetel andmetel on selleks peetud mõnda Moskva arhitekti ning viidatud on ka rahvusliku arhitektuuri suurkujule Karl Burmanile. Leo Gens mainib, et Burman esitas 1910. aastal Tallinnas toimunud Eesti Kunstiseltsi näitusele ühe Viljandi maja projektid ja kavandid ning Burmani märkmetes tema projektide järgi ehitatud hoonete kohta nimetatakse A. O. Westrén-Dolli maja Viljandis. Siiski ei pea ta Burmanit kõnealuse hoone autoriks, vaid arvab, et mainitud projekt on ilmselt valminud mõnes büroos, kus arhitekt aastatel 1908–1910 töötas. Seega jääb hoone autorsuse küsimus lahtiseks, kuid ilmselgelt on tegu andeka arhitekti tasakaalustatud ja läbimõeldud loominguga. Algset plaanilahendust on tänaseks korduvalt muudetud, lisatud on vaheseinu. Põhiosa algsest viimistlusest on hävinud. Säilinud on siiski väärtuslikke interjööridetaile – juugendlikud kahhelahjud, trepivõre fragmendid jms. Hävinud on ka õue haljastus.</span>


source: A
code: 14727
name: Elamu Viljandis Tallinna 11a, 20.saj. I pool
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1- ja osaliselt 2-korruseline historitsistlikus stiilis, viilkatusega, laudisega kaetud fassaadiga puidust elamu. Hoone paikneb tänavajoonest eemal esiküljega Tallinna tänava poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Hoone koosneb madalast viilkatusega kaetud hoonemahust, mis paikneb piki tänava telge, ja sellega risti paiknevast 2-korruselisest kolmnurkviiluga kaetud keskrisaliidilaadsest väljaehitisest. Hoone nurgad on kvaaderdatud, risaliidi kujunduses on kasutatud ohtralt saeornamenti ning stiliseeritud pilastreid. Sarikate otsad on profileeritud. Peasissepääsud paiknevad keskrisaliidi servades. Hoone tagakülg ja otsafassaadid on lihtsama kujundusega, kuid ka nende juures on kasutatud nurgakvaadreid ja profileeritud sarikaid. Detailide põhjal võib oletada, et esifassaadi keskmes paiknev risaliit on hilisem lisandus ning algselt paiknes 2-korruseline keskosa ühel joonel ülejäänud fassaadiga, sarnanedes hoone tagafassaadi lahendusele. Hoone paikneb Viljandi linna muinsuskaitseala vahetus läheduses, Tallinna maantee lähedal Posti tänava sihil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu on tõenäoliselt ehitatud 20. sajandi alguses või 19. sajandi lõpus.</span>


source: A
code: 14728
name: Kösti vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline krohvitud kivihoone, kaldel jõe poole 3 korruseline. Alumine soklikorrus puhasvuuk maakividest. Kaetud madala kelpkatusega. Avad eriaegadel ehitatuna eri suurused. Hoonel mitmeid eri aegadel ehitatud juurdeehitusi. Veski juurde kuuluvad ka elu- ja kõrvalhooned. Saunast on säilinud vaid vundament.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veski on Köstis sellel kohal asunud arvatavasti juba XVIII sajandi lõpul. Praeguse hoone vanem osa on ilmselt ehitatud XIX sajandi teisel poolel. 
 1930. aastatel ehitati hoone kohati kahekorruseliseks ning jõepoolsesse otsa liideti mootoriruum. Ka pärast sõda, kui Köstis tarbijate kooperatiivi kohvi- ja kamatööstus paiknes, leidsid seal aset mitmed ümber- ja juurdeehitused.
(Kösti vesiveski ajalooline ülevaade. Muinsuskaitse eritingimused. ARC Projekt OÜ. Tartu 2003)</span>


source: A
code: 14729
name: Viljandi kohtuhoone, 1895.a.
type: ehitismälestis
alt_id: Ajal.636
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Riigiasutusele iseloomulikus neorenessanss-stiilis ehitis. Traditsioonilise U-kujulise põhiplaaniga. 2- korruseline hoone. Plaanis ruudukujuline keskosa kujundab tänavaküljel tugevasti eenduva keskrisaliidi, hoovi pool on trepikoja ümara otsaga eend. Krohviviimistlusega lakooniliselt kujundatud tänavafassaadidel on toonitud rustikat.  II korrus on kaaravadega. Keskrisaliit kroonib konsoolidega karniis ja atikasein. I korrusel olid ühes hoonetiivas rahukohtu ja teises kantselei ja arhiiviruumid; II korruse  keskel  suurem kohtusaal. Hoovi poolt liitub hoonega  2-korruseline arestimaaja. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1895, arh. G. Pfeiffer Riiast.</span>


source: A
code: 14730
name: Viljandi maagümnaasiumi hoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viljandile iseloomulikult punastest tellistest ehitatud E-kujulise põhiplaaniga kahekorruseline täiskeldrikorrusega hoone on muljetavaldavalt suur. Lisaks klassiruumidele, aulale, õpetajate toale ja kantseleile, köögile ja söögisaalile olid maja II korrusel õpilaste magamistoad ning teises tiivas direktori korter, keldrikorrusel aga kooliteenijate eluruumid ja mitmesugused abiruumid, ühtekokku ligi sada ruumi. 
Hoone pikka sümmeetrilist fassaadi liigendavad atikaseinaga päädivad risaliidid, kompositsiooniline kesktelg on esile toodud aula ja peatrepikoja kõrgete ümarkaarakendega. Vanadel fotodel on näha akende varasem 8-osaline raamijaotus. Fassaadidekoori kujundavad simsid, karniisid, korrustevaheline lainefriis (nn jooksev koer), paarispilastrid, astmelised telliskonsoolid, kaks vappi külgrisaliitide koha. Hoonel oli valtsplekk-katus.
Kunagisest rikkalikust interjöörikujundusest annavad aimu napid säilinud detailid – paar karniiside ja lühtrirosettidega lage, klassitsistliku stukkdekoori fragmendid (munavöödiga kapiteeli detail jmt), mis leiti aula põranda alt viimase remondi käigus ja mida säilitatakse nüüd kooli muuseumis. 

Nii I kui II maailmasõja ajal oli koolimajas sõjaväehaigla. 1944. aastal panid taganevad saksa sõdurid laatsareti põlema. Kahjutules sai tõsiselt kannatada Jakobsoni tänava äärne tiib ja hoone keskosa koos peavestibüüli ja aulaga, Uue tänava äärse tiiva ruumid jäid tulest enamasti puutumata. 

Koolimaja taastamisprojekti tegi Viljandi peaarhitekt Ott Puuraid, eelprojekt valmis juba sama aasta detsembriks, ehitamisega alustati 1945. aasta kevadel, samal ajal jätkus projekteerimine ja tööjooniste tegemine. Projekti seletuskirja kohaselt on taastamisel ...hoone siseruumide jaotuselt  kujundatud otstarbekohasemaks ja ajanõuetele vastavamaks. Ümberehitused puudutasid eelkõige esindusruume. Vestibüülis lammutati vaheseinad ja ahjud, tekkis suur peatrepi poole avatud ruum. Ühtlasi “nihutati” vestibüüliga külgnevate klassiruumide koridoripoolset seina, et anda jalutuskoridorile minimaalne nõutav laius –  3.40. Samamoodi laiendati jalutuskoridori II korrusel. Aulaga külgnevate klassiruumide otsaseina kavandatud klapp(voldik)uksed pidid andma võimaluse vajadusel saali pikendada. Jakobsoni tänava äärses põlenud tiivas ehitati kõrgemaks võimla ja tehti  seina ülaossa õueküljele avanevad aknad. tuli asendada ka vahelaed ja põrandad. Uue tänava poolses tiivas muudeti  mõnevõrra II korruse ruumijaotust, tekitades sinna I korrusega analoogse keskkoridori. Ulatuslikumalt ehitati ümber keldrikorrus, kuhu paigutati garderoobid, aga ka gaasivarjend degaseerimisruumiga jm. Keldrikorrusel on tehtud mitmeid suuri ümberehitusi ka hiljem.
1945 – 1951 taastamistööde käigus vahetati välja ka kõik aknad ja välisuksed, katus kaeti esialgu osaliselt vana plekiga, hiljem põletatud savikiviga.
Taastamisprojekti koos selle juurde kuuluva kirjavahetuse ning tööjoonistega (kokku 3 mahukat kausta) säilitatakse Viljandi Linnavalitsuse arhitektuuriosakonna arhiivis (nr. 92).
Sõjajärgne siseviimistlus oli suhteliselt kasin, tegemata jäid mitmed projektis kavandatud elemendid: peatrepikoja balustraad ja kapiteelide ning baasidega sambad ja pilastrid II korrusel aula ees, vestibüüli seinale mõeldud õpilaselu kujutav kipsreljeef ning marmorist tahvel kooli ideed kandwa mottoga jm. Osa selleaegseist interjööridetailidest on asendatud hilisemates remontides. Alles on O. Puuraidi kavandatud seinapaneel vestibüülis, peatrepi betoonbarjäär, mõned siseuksed, võimla rõdu ja kasevineerist tahveldusega lagi (üle värvitud). Aula sai uue kujunduse 1993. aastal (autor Kersti Leinbock).
Kool on oma maja hoolikalt hoidnud püüdes ajaloolist miljööd säilitada, oskuslikult on restaureeritud stukkdekoor (karniisid, laerosetid) Uue tänava äärses tiivas arv. kunagises kooli direktori korteris. 
"Muinsuskaitse eritingimused" 2003 Koostanud AS Restor ajaloolane Anne Lass








</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kunagise G. M . Schmidti eragümnaasiumi krundile Uuslinna idaserva Veski tänava lõppu 1876 – 1877 rajatud Liivimaa maagümnaasiumi hoone oli 19. sajandi Viljandi suurim ja imposantseim ehitis. Koolimaja projekti tegi arhitekt R. Häusermann Riiast (viimase kavandatud on Pärnu Eliisabeti kiriku põiklööv 1893), ehitustöid juhatas Matthias von Holst (Pauluse kiriku lõpp-projekti autor ja ehitustööde juht 1863 – 66, Halliste kiriku taastamisprojekt 1863 – 67, Häädemeeste kirik 1874).
Maagümnaasiumi uuele hoonele pandi nurgakivi 5. juunil 1876, koolimaja õnnistati sisse 17. detsembril 1877. 
</span>


source: A
code: 14731
name: Elamu Viljandis Supeluse 12/ Roosi 6, 20.saj. I pool
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Supeluse ja Roosi tänavate nurgal paiknev suuremõõtmeline puidust hoone on üldilmelt juugendlik ning säilitanud oma algse välisilme põhijoontes tänaseni. Juugendile omased on hoone ebasümmeetriline põhiplaan, üksik suur kaaraken maja esiküljel ning klaasitud ärkel selle kohal. Mõnevõrra võib ehitise juures täheldada Vene puitarhitektuuri mõju. Järsul nõlvakul asuvana tuleb just selle hoone juures hästi esile Viljandi järve äärsetele majadele omane korrustevahe.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Villa Lorenzon on ehitatud 20. sajandi alguses enne 1911. aastat.</span>


source: A
code: 14732
name: Elamu Viljandis Pikk 4, 1909.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline, traditsionalistlikus stiilis ja juugendlike detailidega kivihoone. Hoone on liigendatud väljaehituste ja viiludega. Välisilmes domineerib pastelne faktuurkrohv. Seinad on liigendatud eri suuruse ja kujuga akende ja aknarühmadega. Nii tänava- kui õuefassaadi suuri kolmnurkviile ehivad väikesed ovaalsed ümaraknad. Kahel küljel eenduvad hoonest klaasakendega verandad. Peasissepääsu markeerib tugev varagooti stiilis kapiteeliga sammas, mis võib olla Viljandi ordulinnuse raiddekoorist mõjutatud. Niisugust uksenišši toetavat sammast kohtame Viljandis veel Koidu tänav 6 hoone juures. Villa Gableri ajastule omane ruumide lahendus on põhijoontes säilinud algsel kujul. Hoone paikneb vallikraavi kaldal vanalinna lääneserval, Jaani kiriku vahetus läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Villa Gabler on ehitatud 1909. aastal. Hoone lasi oma perele ehitada Viljandi kinnistusameti sekretär Oskar Christian Gabler. Elamu arhitekt ei ole teada, kuid välja on pakutud Riia päritolu arhitekte, baltisaksa arhitekti Rudolf von Engelhardti (1857–1913) ja ka ühte esimestest eesti arhitektidest – Karl Burmani. Elamu vahetas 20. sajandi jooksul mitmeid kordi omanike. Alates 1995. aastast tegutseb hoones Eesti Ingerisoomlaste Liit.</span>


source: A
code: 14733
name: Elamu Viljandis Lutsu 5, 1906-1907.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline alt liigendamata ja pritskrohviga, II korruselt  liigendatud  vahvärgiga, millele liitub ühekorruseline abiruumidega hooneosa ja hoovi pool kaetud terrass. Fassaadi ilmestab II korruse lodza, selle kohal kolmnurkviil.  Keskseks ruumiks on kaht korrust läbiv trepihall, piklike akende reaga tänavafassaadil. Säilinud on algset juugendstiilis sisekujundust: trepihalli talalagi ja trepipiire, raamuksed, kahhelahjud ja muid pisidetaile.ˇEA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 20.s. I aastakümnel, arh. R. v. Engelhardt. nmetatud ka "Villa Engelhardtiks" majavaldaja, Viljandi omaaegse linnapea, proj. autori venna järgi.</span>


source: A
code: 14734
name: Võhma tuletõrjehoone, 1939.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tuletõrjehoone on 2-korruseline krohvitud kivihoone. Fassaadi elavdavad proportsioneeritud aknad ja eenduvad koridorid. Kitsaste akendega torn hoone otsal. Selle ots on viimasel korrusel liigendatud vahevöö ja karniisiga. Ülemisel korrusel avaneb igasse külge 3 väikest akent.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tuletõrjehoone projekt pärineb 1938. aastast. Hoone ise valmis 1939. aastal, varem samal kohal asunud 1922. aastal valminud tuletõrjehoone asemele. Hoone kuulub Võhma linnavalitsusele ja on osaliselt kohandatud linnavalitsuse tööruumideks.</span>


source: A
code: 14735
name: Risti kabeli varemed, 15.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 1810-A
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Äärmiselt ebakorrapärase rõõptahukalise pikihoonega liitub väiksem 4-nurkne kooriruum. Ehitatud peam. maakivist, nurkade ja portaali juures kasutatud ka tellist. 18.s. andmete põhjal oli pikikülgedel kolm akent. Kabel on olnud võlvimata. (EA)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Vanamõisa külas, Rattama talust 500 m läänes, Pärsti-Vaalamäe tee idaküljel. Varemed asuvad madalal, 2-3 m kõrgusel moreenkünkal, millest lääne poole jäävad põllumaad, mujale aga mets ja soine heinamaa. Kabeli idaotsas on kitsam altariruum, ehitisel on silmatorkavalt ebakorrapärased nurgad ja vundament on vildaka põhiplaaniga. Vundamendi suurus on 10,8x6 m. Keskmiselt 70 cm paksused vundamendimüürid on laotud põhiliselt maakividest, telliseid on kasutatud nurkade ladumisel; väljast on müürid krohvimata, seest krohvitud. Uks asus lääneotsas. Kohati on säilinud tellistest kalasaba-kujuliselt laotud põrand. (J. Selirand, 1973) . (arheoloog Marge Konsa, 2007)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esmamainitud 1481. Alates Liivi sõjast varemeis. Lammutati 1777. Müürisäilmed kaevati välja 1971. (EA)</span>


source: A
code: 14736
name: Heimtali mõisa peahoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 575
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone kompositsioon lähtub pallodionistlikest eeskujudest. Suhteliselt kõrge (osalt 2-, osalt 3-korruseline) keskosa on madalate galeriide abil ühendatud ühekorruseliste, kõrge kolmnurkfrontooniga tiibehitisega. Hoone kõrgemat keskosa kaunistab tagasihoidlik atika, algselt paiknes keskosa ees I korruse kõrgune veranda. Sissepääsud kavandati galeriidest. Keerulise ehituse tingib eelkõige hooneosade erinev kõrgus. 20.s. ümberehitustega on ruumijaotust mõnevõrra muudetud. Algsest sisekujundusest on säilinud tagasihoidliku stukkdekooriga saali peegellagi, saali kamin, mõned uksed. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Siinset mõisa on esmakordselt mainitud 1528. aastal – siis kandis see nime Linsen. Oma praeguse nime on Heimtali saanud XVIII sajandi lõpul. Praeguseni säilinud peahoone on rajatud Peter Reinhold von Siversi poolt tema enda jooniste järgi (valmis 1860. aastal)Heimtali jäigi Siversite perekonnale kuni maareformini. Viimane omanik oli Friedrich von Sivers. Pärast mõisate võõrandamist oli siin riigimõis ja alates 1932. aastast on peahoones kool. Praegu on peahoones Raudna Põhikool. 
</span>


source: A
code: 14737
name: Heimtali mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 575
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargi suurus on 72,3ha.Põhiosa moodustab suur vabakujuline metsailmeline puistu. Reljeef on pargis vahelduv: regulaarne osa on tasane, parkmetsa osas on tugev langus Raudna jõe ja Heimtali-Viljandi maantee suunas. Mõisasüdamikku suunduvad puiesteed Rimmu, Loodi ning Vardi poolt. Puudeks on lehtpuud – tamm, saar, jalakas, vaher. 
 Esiväljak on avar, ümar, ääristatud kaarja sissesõiduteega, ilmestatud üksikute puudegruppidega. Silmapaistvam neist on neljane pärnagrupp. Esiväljaku edelaosas olev kivirist olevat sinna püstitatud tiiki uppunud mõisniku tütre mälestuseks. Tiik olevat pärast seda täis aetud ja sinna moodustus väike künkake.
Tagaväljak on tagasihoidlik, kitsas, neljakandiline muruplats üksikute elupuude, kaskede ja pärnadega. Kunagi oli siin ilmselt olnud barokne terrassidel asuv ehisaed.
Mõisamaja ümbritsevas pargis ja lilleaias olid pargipaviljonid, mägede vahel rippsillakesed, trepid ja kaugemal jahionnid. Jõe oru kõrgel kaldal asusid seenekujulised lusthooned, mis võimaldasid maalilisi vaateid. (pargiankeet,2002)

</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varasem plaanimaterjal pargi kujunduse kohta puudub. Park on suurelt osalt P. R. v Siversi kujundatud 19. sajandi teisel poolel vabakujulisena, säilitades peahoone lähimas ümbruses olevat regulaarset haljastust (mõisamaja peafassaadi esine ringteega piiratud muruväljak, mis pärineb juba 18. sajandist). Osa pargist on rajatud endisesse metsa (pargiankeet)</span>


source: A
code: 14738
name: Heimtali mõisa ringtall, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 576
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ringtalli müürid on maakivist ja tellistest. Fassaadi ilmestab katusealune profileeritud krohvikarniis. Kahes küljes kõrged tellistega markeeritud kaarväravad. Kaetud S-kividega, osaliselt Biberschwanz-tellistega. Osaliselt on hoone silikaattellistega ümberehitatud (elukorterid jm.) Muudetud on ka välisfassaadil paiknevaid avasid. 
(Ajalooline õiend, E. Kangilaski, 1980)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. 50-ndate aastate keskpaigal. Esialgu paiknesid hoones hobusetall, nuumhärgade-, ja lehmalaut;  tõlla- ning vankrikuur.
Restaureeritud 2008, arh. P. Jänes.</span>


source: A
code: 14739
name: Heimtali mõisa teenijatemaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 576
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur kahekorruseline, lihtsa fassaadilahendusega krohvitud hoone, kaetud eterniitkatusega. Aknad kitsad ja kõrged kaunistatud profileeritud alus- ja pealislaudadega, otstel ringselt raamitud. Otsaviilus 3 kitsast pealt ümarkaarset akent. Räästa all kitsas karniis. (ajalooline õiend, 1980)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. I poolel.</span>


source: A
code: 14740
name: Heimtali mõisa ait-kuivati, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 576
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Esimese korruse ulatuses ehitatud maakividest, nurgad ja korruste vaheline vahevöö tahutud kiviplokkidest, ülemine korrus tellistest, krohvitud. Fassaadi ilmestavad kaaraknad ja senini säilinud sepisdetailid. Aida seisukorda halvendab silikaatjuurdeehitus. Soklikorruse interjöör on tähelepanuväärne - kuus ristvõlve toetavat ümarsammast. (arh. mälestise pass, 1982)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. I poolel. (valminud 1858. a-ks)</span>


source: A
code: 14741
name: Heimtali mõisa kelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur kelder, pealt tellistest ümarkaarse võlviga. Otsaviil ümarkaarne, maakividest. Dekoratiivse karniisiga äärest. Ka ukseava pealt ilus ümarkaarne ja markeeritud tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. I poolel. (valminud 1858. a-ks)</span>


source: A
code: 14742
name: Heimtali mõisa küüni varemed, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Küün olnud huvitavate poolümar maakivipostidega (eenduvad seinast ~0,5m), millede vahel prussidest ristlaudis. Katteks olnud laastudest kelpkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. I poolel. (valminud 1858. a-ks)</span>


source: A
code: 14743
name: Heimtali mõisa piirdemüürid, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakividest,  ca 2m  viljapuuaia piirdeks laotud piirdemüürid, pealt kaetud kolmnurksete tellistega. Osaliselt varisenud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehiattud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 14744
name: Heimtali mõisa viinaköök, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 577
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, ühe, osaliselt kahekordne, elavalt liigendatud fassaadi, nelja nurgatorniga (tõmbekorstnaga) maakivist hoone, meenutades miniatuurset lossi. Kaetud kõrge täiskelp s-kivikatusega. Alumine korrus maakivist, peakorrus krohvitud. Värviilu lisavad maa- ja telliskivi erinevad kombinatsioonid. Detailid on neogooti arhitektuuristiilis. (arh. mälestise pass, 1982)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Viinaköögina märgitud juba 1856.a. 19.s. 60-ndatel aastatel kohandati hoone meiereiks (mõnikord nimetatud ka juustukojaks), millena tegutses kuni 1938.a.-ni.</span>


source: A
code: 14745
name: Heimtali mõisa pargivahimaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega puidust elamu, mille fassaadid on kaetud püstlaudisega. Hoone paikneb pargi servas otsafassaadiga peahoone mõisasüdame poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Otsafassaadidel puuduvad akna- ja ukseavad, mõisasüdame poolse viiluvälja keskel on lakaluuk, vastasseinas väikesemõõduline valgusava. Esifassaadil paikevad korrapäraselt kaks kolmese jaotusega aknaava. Sissepääs hoonesse on hoovi poolt. Kahel pool sissepääsu on kaks kahese jaotusega aknaava. Hoone sissepääsu ees on lihtne puidust tuulekoda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa mainitakse esimest korda 1528. aastal, kui see kuulus Karksi ordulossi valduste hulka. 1744. aastal kinkis keisrinna Jelisaveta toona abimõisa seisuses valduse koos Õisu mõisaga viitseadmiral Peter von Sieversi (1676-1740) lesele ja tema lastele. 1789. aastal sai muutis toonane omanik Peter Reinhold von Sivers (1760-1835) abimõisa iseseisvaks ning nimetas viimasele oma surnud mõrsja Luise von Heimenthali mälestuseks ümber Heimthaliks. Kompleksi väljaehitamisega alustati 19. sajandi alguses ning see kestis kuni sajandi lõpuni. Nn mõisa aednikumaja on tõenäoliselt ehitatud 1920. või 1930. aastatel.</span>


source: A
code: 14746
name: Heimtali mõisa moonakatemaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, osaliselt kelpkatusega kaetud, krohvitud fassaadiga saviplonnidest elamu paikneb tiigi ümber koonduvas majandushoonete rühmas, otsafassaadiga tiigi poole. Korrapäratult paiknevate avade täited on puidust. Lihtsakoelise hoone kõige silmatorkavamaks jooneks on erinevad hooneotsad. Neist idapoolset katab kelpkatus ja läänepoolset viilkatus, mille all on tellistest laotud vahvärk viiluväli. Ümberehitustega on muudetud avade paigutust ning fassaadiviimistlust. Hoone koos sepikojaga asub mõisasüdamest mõnevõrra eemal ümber tiigi koonduvas majandushoonete rühmas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. I poolel. (valminud 1858. a-ks)</span>


source: A
code: 14747
name: Heimtali mõisa sepikoda, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtne, keskmise suurusega viilkatusega  tellishoone. Kaetud õhukese krohvikihiga. Aknad ümberehitatud. Katuse väljaehitus ja aknad pärinevad samuti 20.s. II poolest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. keskel (valminud 1858. a-ks)</span>


source: A
code: 14748
name: Päri mõisa masinarehi, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, liigendatud ja juurdeehitustega krohvimata maakivihoone. Hooned kaetud viilkatustega (varem s- kivikatendiga) . Hoone kõrgeima osa moodustab rehealune, mille seinad on ehitatud kõrgete ümmarguste maakivitulpadega, mille kivide vahed krohvitud ja dekoreeritud kivikillustikuga. Postide vahed täidetud tellistega ja püstlaudisega. Rehele liituv kütteruum on selle otsal risti. See on madalam lõhutud maakivist ehitis. Hoonel on kõrge neljatahuline ülalt ahenev korsten, millel vöö ja karniisid. Aknad on väiksed, 6- ruudulised. Rehe otsale on katustatud vahekäiguga liidetud madalam kuivatihoone, lõhutud maakivist ja krohvimata müüridega, otsaviil tellistest osaliselt vahvärgiga. Hoone avad on raamitud tellistega ja kaetud pealt lameda kaarega. Aknad väikesed 6-ruudulised.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p keskel ja lõpuveerandis.</span>


source: A
code: 14749
name: Pärsti mõisa peahoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsitlikus stiilis ühekordsele puidust, osaliselt võlvitud sokkelkorrusega hoonele, liitub paremal tiival kahekordne hooneosa. Hoonel on plekk viilkatus. Seinad on kaetud rõhtlaudvooderdisega. Fassaade ilmestavad akende raamistus, nurgarustika, räästa puitpits jms.ning on kujundatud historitsismile omases laadis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärstis oli mõis olemas juba enne Liivi sõda, mainitult kõige varem Perschmoise´na
16. sajandi lõpul oli valdus Kurzide käes. 1601 aastal läkse see Scwartzidele ja 1622 aasta suvel Rootsi kuninga kingitusena vendadele Engelhardtidele. Engelhardtide kätte jäi mõis kuni 1783 aastani seejärel 1850 aastani kuulus mõis Belowide suguvõsale. Seejärel kaheksa aastat Gunderstruppidele ja edasi Strykidele. Mõisa viimased omanikud enne konfiskeerimist olid de Colongue´d.
Mõisa häärber on ehitatud 1872. aastal vana Friedrich von Stryki ajal, hävinud härrastemaja kohale.  Mõis kaotati 1918. aastal. 1920 koliti Pärsti külakool peahoonesse ja asub seal tänini. Praegu asuvad hoones Pärsti Põhikool ja lasteaed.</span>


source: A
code: 14750
name: Pärsti mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suure 15,6 ha mõisapargi  kujunduses on  Viljandimaa parkidele omaselt maksimaalselt ära kasutatud looduslikke tingimusi, arvestatud  reljeefi ja lähedalasuvate Veskijärve ja Kuunijärvega. Veekogude kallastel kasvavast puistust on kujundatud looduspark. Tänaseks on järveümbrus pargina kinnikasvanud, kuid vaated tiigile peahoone poolt lahtiraiutud ja pargiteede asukohad säilinud.  Parki toovate teede ääred palistatud  valdavalt tammealleedega.
Pargi esiväljak on poolringi kujuline, sügav, avar, aktsendiks põlissaar. 
Pargi põhiosa moodustab vabakujuline puistu esiväljaku ümber, kus puud on istutatud tihedate gruppidena, et isoleerida peahoonet majandushooneist. Sissesõidutee suunal on park hõre. Püütud on avada  vaateid järvele ja hoida korras peahoone esist muruväljakut ja lähiümbrust. Omaaegse kooli direktori Gustav Tarre algatusel rajati dendraarium, kus säilinud mitmed huvitavad liigid. 
Veskijärve lääneküljel vaatesihiga järvele asunud kaheksanurkne koonusekujulise katusega puidust pargipaviljon on samuti praeguseks hävinud. Kohalike elanike mälestuste järgi olnud paviljonis ka kivist jalal laud. Ümbrus pargi osana põõsaste ja lilledega kaunistatud.
Keskmise liigirikkusega pargis kasvab 49 liiki puid ja põõsaid. Valdavad liigid on saar, tamm ja pärn. Introdutsentidest näiteks ebatsuuga, hall nulg, amuuri korgipuude rühm, mandzuuria pähklipuu, hariliku saare leinavorm, hõbepappel, kollane kask, mägivahtra punaselehine vorm,  kuradipuu ja hiigel-elupuu .</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algne park on rajatud 18. sajandi lõpul mõisnik Belowi poolt ilmselt barokse aiana. 19. sajandi teisel poolel, kui mõis kuulus juba L. v Stryckile, rajati suurejooneline vabakujuline järvi ühendav park. Mõis kaotati 1918. aastal, pea samal ajal kolis peahoonesse kool mis asub seal tänini. Omaaegse kooli direktori Gustav Tarre  (direktor 1922-1955) algatusel rajati pargi lõuna ossa dendraarium. Millest on säilinud mitmed huvitavad liigid.</span>


source: A
code: 14752
name: Pärsti mõisa moonakatemaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, krohvimata telliskivihoone. Kaetud kõrge viilkatusega, millel eenduvad ja profileeritud räästakarniisid. Karniisi all kitsas vahevöö. Nurkadel lihtsad nurgapilastrid. Aknad pikad ja kitsad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. IV v.</span>


source: A
code: 14753
name: Pärsti mõisa ait-kuivati, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, massiivne krohvimata maakiviehitus, millel keskosas krohvitud pealisehitus. Põhikorpust katab poolkelpkatus, millel külgfassaadi kelba all lai laudkarniis kitsa profileeritud liistuga. Pealisehitusel viilkatus. Põhikorpuse avad on pealt kergelt ümarkaarsed ja markeeritud tellistega. Hoone ees kahepoolse pealesõiduga kõrge ramp.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Põhikorpus ehitatud 19.s. III v. pealisehitus IV v.</span>


source: A
code: 14754
name: Pärsti mõisa vesiveski, 1883.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrgel soklil paiknev maakiviehitis. Krohv on dekoreeritud kivikildudega, mis moodustavad mitmeid kujundeid - spiraalid, vibud, lilled, tuuleveski, ringid jne. Hoone on kaetud viilkatusega, katteks vormikivi, räästa all kulgeb lai tellistest ehisvöö. Osaviil on vahvärksein telliskivitäidisega. Ka kõik avad on ääristatud tellistega. Hoone ehitusaeg on raidkividega dateeritud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1883</span>


source: A
code: 14755
name: Pärsti mõisa jääkelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümmarguse põhiplaaniga, pooleldi maapealne maakiviehitis. Sissepääsuks on hiljem ehitatud viilkatusega ja klombitud maakiviplokkidest väljaehitus. Kooniline laastkatus on tänaseks hävinud. Seinad kahekordsed - sisemine kiht punastest tellistest. Ruumi keskel veel omakorda  maakividest, võlvitud keskosa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 14756
name: Pärsti mõisa laut, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väga pikk krohvimata maakivihoone, millel kaasaegne viilkatus. Hoonel on ühtlaste vahedega suurte akende rida, millel otsafassaadides 6 ruutu, külgfassaadides 9 ruutu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 14757
name: Pärsti mõisa tuuleveski, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kolmekordne krohvitud maakiviehitus, mille alumine korrus on silinderjas, ülakorrused koonilised.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I p. lõpul või II p. algul.</span>


source: A
code: 14758
name: Peetri mõisa peahoone, 1900-1915.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Juugendlik,  liigenduva põhiplaaniga, erineva kõrgusega ja kujuga katustega. Soklikorruse seinad murtud maakivist, I korrus ja mansardkorrus heleda krohvi ja tumeda vahvärgiga. Dekoratiivsust lisavad murrutatud graniidiga kujundatud seinapinnad, sädemepüüdjatega kroonitud toekate korstnapitsidega, erineva suuruse ja kujundusega rõdud jne.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1910-1912,  arhitekt Otto Wildau.</span>


source: A
code: 14759
name: Peetri mõisa tall-tõllakuur, 1900-1915.a.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Juugendlik,  esimene korrus krohvitud,  mansardkorrus vahvärgiga.  Hoonet katab S-kivi mansardkatus.  Nurgad dekoreeritud murrutatud maakividega. Esifassaadis kolmele ümarsambale toetuv suur katuse väljaehitis. Suured kahepoolega uksed pealt kergelt ümarkaarsed. Dekoratiivsust lisavad ka erineva suuruse ja kujuga aknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1910-1912,  arhitekt Otto Wildau.</span>


source: A
code: 14818
name: Raasiku uus kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikust edelas paikneva kalmistu rajamisaeg on 1929. aastal. Plaanilt korrapäratu nelinurga kujulist kalmistut piirab pinnasest ja looduskivist vall, millel puuderida. Kalmistu peasissepääs asub kirdenurgas ja on vormistatud kolmepostilise, betoonist, müüritise imitatsiooniga krohviga kaetud postiga, millel betoonristid, läbisõidu ees kahepoolne sepisvärav, jalgkäik samuti suletav sepisväravaga. Lisaks peasissepääsule on edelapiirdes kaks ca 3 meetri laiust ava. Ligi pool kalmistu territooriumist kasutamata. Idaosas 20. saj. viimaste kümnendite ja kaasaegsete matustega. 20. saj. I poolel kasutusele võetud ala on kõrghaljastusega, mujal lage rohumaa. Kalmistu keskosas mälestusmärk kalmistu asutamisele, mis kujutab endast looduskividest alusele püstitatud metallvalust risti. Kalmistu territooriumil paikneb II maailmasõjas hukkunute ühishaud – ajaloomälestis nr 21. 20.saj. keskpaigast vanemaid hauatähiseid ja –piirdeid oli 2001 jaanuaris loendatud : 22 valumetallist hauatähist, 27 sepistatud hauatähist, 5 metallpiiret, 8 kivitähist. Kalmistu pindala 4,67 ha.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu on rajatud 1929. a.</span>


source: A
code: 14819
name: Raasiku vana kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Raasiku aleviku põhjaserval, Jägala tee ääres paiknev Raasiku vana kalmistu on rajatud hiljemalt 19. saj. Kalmistu piirideks on madal maakividest piirdeaed, mis idaserval ei ulatu külgnevast maanteest oluliselt kõrgemale. Sissepääsudeks kalmistule on avad piirde ida- ja lääneosas ning lõunatipus. Idaserval paiknev kabel on krohvitud paeseintega, ristkülikulise põhiplaaniga, kiltkivikattega viilkatusega hoone. 20. saj. keskpaigast vanemaid hauatähiseid ja –piirdeid on kalmistul 2001 jaanuaris loendatud 109 valatud metallist hauatähist, 239 sepistatud hauatähist, 40 metallpiiret, 41 kivist hauatähist. Kalmistu keskosas on valatud ristialus ühes valatud ristiga Mathilde Elisabeth Gertrud Ungern-Sternbergi haual. Ristialusel märge: F. San-Galli / S. P. b (slaavi tähtedega). Ungern-Sternbergide hauaplatsil neli valatud sarkofaagikujulist hauatähist. Kalmistu põhjaküljel üks huvitav valatud hauaääris valatud vaasidega nurkadel (Johannes Bataschkov, surnud 1936). Kalmistu pindala 3,12 ha.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu on pühitsetud 4. augustil 1846. a. Esimene matus toimus samal päeval.</span>


source: A
code: 14820
name: Raasiku vana kirikuaed
type: ajaloomälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikust põhjas, end. Pastoraadi kõrval asuv nelinurkse põhiplaaniga kirikuaed on olnud kasutuses matmispaigana 14.-19. saj. Kirikuaed on piiratud kohati pinnasest ja maakivist kuhjatisega, kohati maakividest kuivmüüriga, mis kalmistu lõunaküljel madalam, mujal kuni 1,5 m kõrgune. Ümbritsevast pinnasest veidi kõrgem kirikuaia ala on maastikul selgesti eristuv, ala jaguneb omakorda reljeefis kaheks : kõrgem idaosa ja madalam lääneosa. Idaosa keskel paikneb mälestusmärk, mis koosneb kolmest dolomiitplokist, milledest keskmisel on kettakujulisel pinnal kõrgreljeefis kujutatud nimbuse ja ristiga lambatalle. Keskosas tekst : “Siin asus Harju-Jaani vana kirik ja surnuaed XIV-XIX saj.” Aia idaosa lääneserval paikneb ristkülikulise plaaniga pae- ja maakivimüüritis, 0,5-1,5 m ümbritsevast pinnast kõrgemal. Hauatähistest ja piiretest säilinud üks 19. saj. pärinev malmpiire. 

Kirjelduse koostaja: Silja Konsa 2002.a.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirikuaed on olnud kasutuses matmispaigana 14.-19. saj.</span>


source: A
code: 14935
name: Järva-Madise kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 376
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Järvamaa väikseim kirik (sisepikkus 18,3 m, laius 9,45 m). Algkavatisse kuulub kitsam nelinurkne koor koos käärkambriga põhjaküljel, millel on ainult kaks traveed. Käärkambris paikneb piscina (ainus Kesk-Eestis). raidportaalid on läänesinas, lõunaseina läänelõigus ja käärkambril. Viimased kaks on äärmiselt lihtsad, nad on saledalt teravkaarsed, astendamata ja talumita. Aknaavad (kaasa arvatud väike käärkambriaken) paiknevad kõrgel nagu linnuses, on pilujalt kitsad ja lõpevad ülal terava kolmikkaarega. Kitsas müüritrepp lääneseinas osutab võlvimiskavatsusele juba algprojekti koostamisel, kuid selle realiseerimiseni jõuti vaid kooris.
 Pikihoones on tähelepandavalt kõrged kuplitaolised ristvõlvid, mille siilud ristuvad diagonaaltelgedel, kuid ristuvad kalasabataoliselt seotuna ka kõrgetel seitlijoontel (näivad altvaates seetõttu kaheksaosalistena). Võlvid toetuvad astmelistele kilpkaartele; mõlemad viimased on viienurkse ristlõikega; roiete kaldpinnad on rihvatud. Kaared lõpevad lühikeste püramiidjate konsoolidega. Roided on ristumiskohas seotud ümmarguste päiskividega, millel reljeefne dekoor (koori päiskivil Eestis esmakordselt vapimotiiv). Võlvimeistrite tehtud on ka praegune suur lääneportaal ja lõunaeeskoda, mis nähtavasti sai vana lääneportaali. Uut lääneportaali iseloomustavad palendi- ja kaareastmete faasitud servad, sirge rihvatud talumisimss ja baasitsooni asendamine kaldpinnalise sokliastmega. Võlvimeistrite kujundatud kirikule on omane üksikvormide geometriseeritud üldistatus ja rihvatud ning faasitud profiilide domineerimine.
Sisustuses keskaegne altariplaat (14. saj. algus); kantsel (17. saj. keskpaik, L. Heissmann, figuurid E. Thiele); barokkstiilis altarisein (1680. a. paiku Chr. Ackermann; uus altarimaal 1867, A. Sprengel); Võidukaare kohal pikihoone idaseinal kolm barokset puuskulptuuri; hauaplaat (kõik 17. saj.).
(Villem Raam; Eesti arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 13. saj. lõpul. Tõenäoliselt 14. sajandi alguskolmandikul (enne Jüriöö sündmusi) võlviti pikihoone ja ehitati võlvitud lõunaeeskoda.
 Lihtne neljatahuline torn kõrge kaaravaga lääneportaali ees ehitati 1858. a.</span>


source: A
code: 14936
name: Järva-Madise kirikuaia kabel 1
type: ehitismälestis
alt_id: 376
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kabel on lihtne kelpkatusega paekivist hoone. Fassaad krohvitud ja lubjatud. Katusekatteks on kivi. Esifassaadis 2 suurt kahepoolega kalasabalaudisega ust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kabel on ehitatud 18. saj. lõpul.</span>


source: A
code: 14937
name: Järva-Madise kirikuaia kabel 2
type: ehitismälestis
alt_id: 376
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kabel on suhteliselt väike ümmarguse põhiplaaniga paekivist rajatis. Fassaad krohvitud ja lubjatud. Lauge koonusekujuline katus on plekist. Hoonel on üks uks. Kabel piirneb aiaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kabel on ehitatud 18. saj. II poolel.</span>


source: A
code: 14938
name: Järva-Madise kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 376
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>ca 1 m kõrgune piirdemüür on rajatud paekivist. Pealt katusekividega. Osaliselt säilinud rahuldavalt, osaliselt avariiline. Kohati kahjustatud põlispuude juurte poolt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu piirdemüür on rajatud 18. sajandil.</span>


source: A
code: 14939
name: Seidla mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 377
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge kelpkatusega kahekorruseline peahoone paikneb tagaküljega maantee poole. Pargi poole pööratud esifassaadi liigendavad paarispilastritega kujundatud ning segmentkaarakendega kesk- ja külgrisaliidid, loode poole pööratud tagafassaadi ja otsseinu üksnes lamedad liseenid - ülesehitus, mis koos kitsa otsrisaliidiga on lähedane Suure-Lähtru mõisa härrastemajale. Hoone barokset üldmõju täiendab rokokoostiilis peauks, mille ees ampiirse võrega konsoolrõdu (ehitatud umbes 1910, varem ümarsammastel). Kinnine rõdu-veranda lisati tagafassaadile 19. sajandil.
Siseplaneering on barokselt sümmeetriline, ruumide anfilaadse järjestusega. Allkorruse kõikides ruumides (v.a. üks lõunanurgas) on ristvõlvlaed, hoone keskel asuvas vestibüülis toetumas kahele tugevale piilarile. Vestibüüli kõrvalruumi paigutatud peatrepp näib olevat ümber kujundatud 19. sajandil. Originaalsena püsib aga tagatrepp väikeses vahekoridoris hoone kirdeotsas. Peakorruse planeering kordab allkorruse ruumide asetust: maja keskel esindusruumid - saal ja söögituba, mis omavahel ühendatud ainulaadsete lükandustega. Viimaste rokokoostiilis nikerddekoor ühtib teiste esindusruumide uste, aknaluukide, lambrii jm. kujundusega, kusjuures selle habras laad osutab sarnasusele Luua ja Rasina mõisate sisekujundusega. barokses sisekujunduses oli oluline osa raskepärastel kahhelahjudel (hävinud).
( M. Männisalu, Eesti arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisat on esimest korda mainitud 1639. aastal, omanikuks oli siis Rootsi sõjakomissar Adam Schrapfferi lesk. Peatselt läks Seidla von Nieroth`ite perekonnale, kelle käes püsis ta ka mõisate reduktsiooni ajal 17. sajandi lõpul. Ehitusajalooliselt on olulisem Johann Heinrich von Mohrenschildti omandiperiood 1740- 85, siis kujundati välja esinduslik mõisasüdamik ja valmis härrastemaja. 19. sajandi keskel said omanikeks Vietinghoffid ja 1882. aastal Schillingid.
Esimese Eesti Vabariigi ajal  kolis mõisa kool, mis püsis seal 1973. aastani. 
Härrastemaja ehitatud 18. sajandi lõpukümnenditel. Kinnine balkon tagafassaadil pärineb 19. sajandi II poolest, sammasrõdu peaukse ees pärineb 1910. aastast.</span>


source: A
code: 14940
name: Seidla mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 377
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise  suurusega 6.7ha pargi moodustab suur ovaalne esiväljak. Väljakut raamivad kirdest ja edelast kaaristusega kõrvalhooned.
 Tagaväljak on väike. Siin on varem olnud barokne ehisaed, ümbritsetud kõigist külgedest müüriga. Pargi põhiosa jääb põhja ja kirdesse, siin asub ilusa kaaristusega kivist kelder. Parki ümbritseb 18.-19. sajandist pärit müür. Säilinud  ka munakivitee. 
Dendroloogiliselt  on park keskmise liigirikkusega, peapuuliik on pärn. Okaspuudest  harilik elupuu, harilik kuusk, mitmed nulu liigid.
Lehtpuudest on esindatud harilik saar, harilik tamm, harilik vaher, arukask, raagremmelgas. 
Põõsastest leidub pargis suur läätspuu, harilik sirel, harilik kuslapuu, läikiv tuhkpuu.
(pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algne regulaarstiilis planeeringuga park rajati 18. sajandi II poole keskel. 19. sajandi II poolel rajati juurde vabakujuline pargiosa koos esiväljakut raamiva puiesteega. </span>


source: A
code: 14941
name: Seidla mõisa pargi piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 378
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1,8m kõrged paekivimüürid ümbritsevad peahoonet kolmest küljest ja piirasid omaaegset barokset ehisaeda. Maantee poolt on vaade peahoonele avatud postide ja lippaiaga.  Aed pealt ühepoolse kaldega mis kaetud katusekividega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpul.</span>


source: A
code: 14942
name: Seidla mõisa tõllakuuri varemed
type: ehitismälestis
alt_id: 378
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist suure kaaristuga tall- tõllakuuri vare. Säilinud ainult otste ukseavad ja vaheosade sambad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpul.</span>


source: A
code: 14943
name: Seidla mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: 378
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Esinduslik  krohvitud paekivihoone. Kaetud kõrge poolkelpkatusega. Esifassaadis 4 kaaristut, mille tagasissepääsuuksed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpul. </span>


source: A
code: 14944
name: Seidla mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
alt_id: 378
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur maapealne poolkaarekujuline keldrikujhatis, mille küljed laotud paekivist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 14945
name: Seidla mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
alt_id: 378
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, kahekorruseline, krohvitud hoone. Kaetud viilkatusega. Katuseharja keskel kõrge punasest tellisest, otsast veidi ahenev neljakandilise põhiplaaniga korsten. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 14946
name: Seidla mõisa munakivitee
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Munakividest tee.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated mõisast on 1639. aastast. Suuremad ehitustööd leidsid aset Heinrich von Mohrenschildt omandiperioodil 1740-1785. Sellest ajast pärineb ka mõisa barokne tuumik. 1823. aastal omandasid mõisa Vietinghoffid ja 1884. aastal Schillingid, kelle käes oli valdus kuni võõrandamiseni. Kompleksi laiendati nii 19. sajandil kui 20. sajandi alguses. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Seidel/Seydell. Pärast võõrandamist kuni 1973. aastani tegutses mõisas kool.</span>


source: A
code: 14947
name: Seidla mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
alt_id: 379
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Seidla mõisa tuulik on Eestis esimene taastatud ja tuule jõul jahu jahvatav Hollandi tüüpi  tuulik. 

Seidla tuulik on Mandri-Eestile omane paekivikehandiga Hollandi tuulik, mille kivikehandi väline läbimõõt on jalamil 11,2m, üleval 5,9m ja kivikehandi kõrgus 10,4 meetrit. Seina paksus on jalamil 94cm ja üleval 76cm. Tuuliku katus on tahuline ning oma suurte mõõtmete tõttu tõmmatakse tuulikut tuulde vintsi abil. Tuulikul galerii puudub, tiiva tipud ei ulatu maani, vaid lõpevad maapinna suhtes umbes 2,2 meetri kõrgusel, et ümber veski liikuvaid inimesi mitte vigastada. Tuulikul on võrdlemisi väikesed aknaavad, mis annavad edasi tema arhailist iseloomu ning samas tagavad kehandi konstruktiivse püsimise.

Tuulikusse pääseb idaseinas asuvate suurte väravate kaudu, kust toimub peamiselt tuuliku viljakottidega varustamine ja jahveproduktide väljaviimine. Lääneseinas on tuulikul lihtne plankuks möldri tarbeks. Esimesel korrusel paiknevad enamus mehhanismidest - ülekande-hammasrattad ning jahukirst koos sõelade, ventilaatori ja tangukastiga, samuti elevaator, püülimasin ja hulgaliselt jahutorusid, mis erineva fraktsiooniga jahvesaadused kottidesse koguvad. Teine korrus on kivikorrus. Tuulikul on kaks paari kive, millest ühed on valatud jahvepinnaga graniitkivid, teised on valatud kivid juba portland tsemendi baasil. 2. korrusel asuvad veel kruubimasin koos puhtimistorudega, kivikrantsid (kiviraamid), kivitõrred ning kivitangid. Kolmandal korrusel paiknevad kolud vilja juhtimiseks mõlemasse kivipaari, kruubimasinasse ja otse I korruse jahukirstu sõelale. Vilja toob korrusele nii elevaator kui korrus kõrgemalt käitatav kotivinn. Neljandal korrusel paikevad höördsiduri ülekanderattad kotivinnale ja elevaatori rihmarattale, mis saavad jõu korrus kõrgemalt püstvõlli värkli alla kinnitatud sidurirattalt. Viimasel korrusel on tiivavõll, suur ratas, värkel ja pärss ning pea keeramiseks vajalik määritav liugvöö - peaalune krants. Nimetatud korrus on tehniline korrus vaid mehhanismide paiknemiseks ja seadistamiseks ning iseloomult katusealune, kus tuuliku töötamise ajal ei viibita.

Väljaspool tuulikukehandit tuulikust vahetult põhja pool asub jõuvõtuvõlli katusealune, mis hetkel on vormistatud madala puidust kastina, katmas suurt rihmaratast ja sellega ühendatud elektrimootorit. Veel 1950. aastate lõpus on sama koha peal paiknenud mõnevõrra suurem puidust mootorikuur, kus tõenäoliselt ühesilindrilise kuumpeamootori (petroolimootori) pealt on saadud ülekanne veskimehhanismide ringiajamiseks ning võimalik, et sinna ühendatavate masinate (rehepeksumasin, saeraam jms.) käitamiseks mootorikuurist väljaspool, mis tagasid tuuliku ühtlasema jooksu.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Seidla tuulik asub Paide-Tapa maantee ääres Seidla mõisasüdamest vahetult lääne pool. Tuulik asetseb Seidla mõisast vahetult läänes paikneva Veski talu ees põllul. Tuulik on vaadeldav kuni 2 km kauguselt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Seidla mõisa tuuleveski on arvatavasti ehitatud XVIII saj. II pooles. Tuulik kuulus kuni 1920. aastani Seidla mõisale. 

1920. aastatel ostis tuuleveski mõisalt tuuliku kõrval oleva talu peremees Villem Jamnes. Seidla tuulikus jahvatati veel 1960. aastatel tuule jõul. Siis oli möldriks Villemi poeg Evald Jamnes. Nõukogude okupatsiooni ajal jäi tuulik ilma peremeheta ning kolhoosi tööstusveskitega tuulik enam võistelda ei suutnud. 

1989. aastal restaureeris tol ajal olemasolevate teadmiste ja vahenditega „Kaardiväelase“ kolhoos tuuliku, kuid tuule jõul seda tööle panna ei suudetud. 1991. aastal sai vanaisa talu koos tuulikuga tagasi Lembit
Jamnes, kes pani ühe paari kive ka elektrimootori jõul jahvatama. Pärast Lembit Jamnese surma 1997. aastal jäi tuulik aga seisma ja lagunema. 

2009. aastal võttis tuuliku põhjaliku restaureerimise ette MTÜ Seidla Tuuleveski. Restaureerimist toetas Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus. 

Tuulik on esimene Eesti taas-iseseisvumisjärgne töötav Hollandi tuulik.</span>


source: A
code: 14948
name: Albu mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kõrge soklikorrusega ühekorruseline ja kahe tahapoole ulatuva tiibehitusega ning liigendatudkelpkatusega barokilik ehitis. Esifassaadi rõhutab kolmnurkse viiluga risaliiditaoline pealeehitus.  1888.a. on hoonele ehitatud puidust veranda.
Mõisahoone on restaureeritud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub kunstlikult kuhjatud künkal Ambla jõe kaldal Järva maakonnas Albu vallas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Teated Albu mõisast pärinevad 1282.aastast, olles vanim ordumõis Järvamaal ja üks vanemaid Eestis. Samas kohas on hoone olnud juba 14. sajandil. Selle hoone fragmendid on säilitatud. Järgmine hoone samale kohale on olnud ehitatud 16. sajandil. Praegune hoone pärineb 18. sajandi algusest.

Albu mõisa ajaloost veel
http://www.eha.ee/arhiivikool/index.php?tree_id=53</span>


source: A
code: 14949
name: Albu mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park paikneb kahel terrassil, neist alumine on regulaarne, kus on markeeritavad tiikide asukohad. Perifeersemad osad on vabakujunduslikud. Oluline element pargimaastikus on Ambla jõgi, millel asub kivisild.
Park on rekonstrueeritud ja hästi hooldatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Park asub Järva maakonnas Albu vallas Ambla jõe kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisapark on rajatud 18.-19. sajandi vahetusel.</span>


source: A
code: 14950
name: Albu mõisa sild
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sild on kahe lameda kaarega. Ehitatud paekivist. Täidab ka praegu silla funktsiooni.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Sild asub Albu mõisa pargis, üle Ambla jõe.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. saj. II poolel.</span>


source: A
code: 14951
name: Albu mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ait on ühekorruseline võlvitud keldriga hoone. Ehitusmaterjalina on kasutatud maakivi,osaliselt (nurgad, avade piirded) ka poorse struktuuriga paekivi. Uste ja akende kaarsillused on laotud punasest tellisest. Ait on kasutusel toitlustusasutusena.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Järva maakonnas Albu vallas Albu mõisa pargis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ait on ehitatud 19. saj. II poolel.</span>


source: A
code: 14952
name: Ambla kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 380
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaheruumiline algkavatis koosnes praegusest avarast pikihoonest ja kitsamast nelinurksest koorist. Nähtavasti dominiiklaste mõjul võlviti algul ainult koor, kus on kuplitaoline servjoonvõlv (laotud kontsentriliselt koonduvatest kiviringidest). Kujundus rangelt dekoorita; seinad liigendamata. Idaküljel lõpeb koorivõlv laia kaarega, nn. idakaarega, mis nähtavasti kandis baldahhiini ülesannet altari kohal. Pikihoone idaviilu raskuse vähendamiseks on kõrgel võidukaare kohal kandekaar. Lääneseina oli ehitatud vaid väärini ulatunud lühike müüritepp.
Pikihoonel oli erandlikult kolm portaali (lõunaportaal kinni müüritud), mis näib osutavat seostele palverändlusega. Teravkaarsetel portaaliavadel profileeritud raidraamistus puudub. Pikad ühejaolised aknaavad on kergelt teravkaarseks sillatud; ehisraamistikud puuduvad; erandlikult on säilinud kahejaolise idaakna ehisraamistik, kus krooniv kolmiksiir toetub kahele ümarale kolmikkaarele. Idaseina aknaava väliskujunduses on eriti tähelepandav väike laienduskaareke suure silluskaare mõlemal küljel (esineb ka Koeru, Muhu ja Karja kirikus). Esmakordselt kasutati siin hiljem Kesk-Eestis laialt levinud ümarakent; üks neist lääneportaali kohal rõhutab peafassaadi ja hoone kompositsioonilist pikitelge (oli nähtav läbi kiriku kuni altarini; hiljem oreliga suletud) ja teine koori lõunaseinas altariruumi valgustuse parandamiseks. Õige peatselt, nähtavasti 13. sajandi keskpaiku võlviti pikihoone kolmelööviliseks kodakirikuks; samaaegselt ehitati kesklöövi läänevõlviku kohale vastu lääneseina sisekülge neljatahuline torn ja koori lõunaküljele võlvitud käärkamber; müüritrepp lääneseinas pikendati võlvipealseni. Torni idasein on kuni võlvlaeni kaarega avatud ja moodustab kesklöövi ruumipikenduse, kuid avab ühtlasi vaate fassaadi ümaraknale. Lahendus on Kesk-Eestile eriti iseloomulik.
Kesklöövis, mis on külglöövidest ligi poole laiem, on võlvikud põhiplaanilt ruudukujulised ja võlvid nagu kooriski kuplitaolised servjoonvõlvid (domikaalvõlvid), kus kiviladu on kontsentriline ja servjooned mördi abil markeeritud. Kitsaste külglöövide võlvid moodustavad laiaks venitatud silindervõlvi, milles kivid paiknevad Eestis ainuesinevalt ristsuunas löövi pikiteljega. Pikad ümarsambad toetuvad atika baasile, samba kapiteelid on tüübilt plokk-karikad, mida kaunistavad hilisromaani madalreljeefsed väänlamotiivid. Vestfaali dekoratiivmaalist lähtunud kapiteelikaunistus jõudis Amblasse tõenäoliselt Lafrans Botvidarsoni meisterkonna vahendusel. Arkaadi- ja vööndkaared on laiad ja ristlõikelt nelinurksed, põhjustades võlvikute ja löövide suhtelise iseseisvuse. Seintel toetuvad võlvikaared lühikestele konsoolidele ja jätavad seinapinna liigendamatult siledaks. Ruumipilt on avar ja kõrge. Kuulub geneesilt Vestfaali  ja sellega seotud Gotlandi kunstiringi.
Sisustuses renessanssaltar (B. Geistmann, 17. saj. algus); hilisrenessansskantsel ja osa pingistikku (17. saj. algus, mõlemad A. Pampe); kantsli barokkrääst (18. saj. esimene pool, J. V. Rabe); messingist laelühter (1750); neogooti altarisein (1849, Normanni nikerdus); lääne-ümarakna vitraaź (1981, D. Hoffmann).
(Villem Raam, Eesti arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ambla kirik (pühitsetud Neitsi Maarjale; eristamaks Virumaa Maarja kirikust (Väike-Maarjast) nimetati Ambla kirikut Suur-Maarjaks, lad. k. Ampla Maria, millest ka praegune kohanimi Ambla). Rajati tõenäoliselt 1250. aastate paiku Liivi ordu poolt maavalduste põhjapoolseimasse kihelkonda Taani halduspiirkonna vahetusse naabrusse.
Võlvitud põhja-eeskoda ehitati arvatavasti 14. sajandi algul. Tornikiivri kuju pärineb aastast 1857</span>


source: A
code: 14953
name: Ambla kirikuaia kabel
type: ehitismälestis
alt_id: 380
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtne krohvitud kivihoone. Kaetud S-kivi katendiga kelpkatusega. Avad lihtsad. Kabelis on eksponeeritud restaureeritud plekkpärjad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>kabel ehitati 1890. 
Restaureeriti 20.s. IV v.</span>


source: A
code: 14954
name: Ambla kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 380
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaia lääneküljel maakivisidusmüür, põhjaküljel ca 2m kõrgune pae- ja raudkivimüür. Idaküljel pae- ja maakivikuhjatis. Lääneküljes värav paekivipostidega, ilma väravavõredeta. Põhjaküljel suur kolmeosaline pealt astmikviiluga neogooti väravaehitis. Keskel suured kahepoolsega sepisvõredega väravad ja kahel pool väiksed sepisjalgväravad. Kabelist lõunapool pinnases märgatav kunagise kirikuaia lõunamüüri asukoht. Kirikuaia loodenurgas paekivist ehitis madala viiluga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Madalad piirdemüürid  on varasemad , pärinedes eri aegades. kirikuaia laienemisega rajati ka uued piirdemüürid. Kõige hilisem on põhjaküljel paiknev kõrge maakivimüür koos suure väravaehitisega mis on ehitatud 19.s. lõpul v. 20.s. algul.</span>


source: A
code: 14955
name: Ambla pastoraadi peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, ühekorruseline puithoone. Kaetud kõrge viilkatusega. Katusekorrus väljaehitatud. Fassaadi keskel oleva välisukse ees klaasitud veranda. Aknad 6 ruudulise jaotusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ambla kirikumõis asutati 1516. a., praegune pastoraat 1877. a., mis 1950. a. natsionaliseeriti. 1982. a. anti ajalooline pastoraat kogudusele tagasi. Tagasi on saadud ka 1849. a. pärinev köstrimaja. Ambla kogudusel on kaks õnnistusmaja ehk luukambrit - Amblas ja Sipelgal ning kaks surnuaeda - Amblas, Sipelgal.

</span>


source: A
code: 14956
name: Ambla vallamaja
type: ehitismälestis
alt_id: 381
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, krohvitud kivihoone, lakatubadega ja viilkatusega. Lai räästakarniis on jõulise profileeringuga, ehitise nurgad on kujundatud krohviliseenidega. Aknad paiknevad sümmeetriliselt, avad on ääristatud lamekaarse krohvipiirdega, viilu ümaraknad servioti laotud punaste tellistega. Hoone vasakus tiivas asusid kartser, vallakirjutaja ja – kasaka eluruumid, paremas- kantselei ja kohtusaal. Siseruumides on osalt säilinud algsed tahveluksed ja laudpõrandad. 
( M. Ernesaks, Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1893 aastal.</span>


source: A
code: 14957
name: Käravete mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone on barokne ehitis. Tagafassaadi ilmestab kiviterrassile rajatud lihtne sammasportikus. 19. saj. lõpul tehti hoone W- otsale puidust juurdeehitis. Hoone soklikorrus on võlvitud. Esindusruumid paiknevad I korruse keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisahoone on ehitatud 18. sajandi keskpaiku.</span>


source: A
code: 14958
name: Käravete mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargile annab maalilise ilme suur laugjate  ja sopiliste kallastega paisjärv, mille saareke ja  põlispuudega poolsaar säilinud tänini. Pargiala keskel, kõrgendikul  asub barokne peahoone. Peahoone ees suur, avar, paari puuga muruväljak, mis  sümmeetriliselt kahelt poolt markeeritud kõrvalhoonetega.  Tagaväljak laskub laugjalt järveni teljel kahel pool 2 suurt uhket pargivaasi. Teljel kahjuks suur elupuu, mis varjab vaate trepilt järvele. Vabakujuline puistu järve ja hoone vahel. 
 Dekoratiivvormina  väärib veel  tähelepanu 1877.a. ehitatud sild. 
Park ei ole liigirikas (31 liiki). Pargi esiväljakul kasvavad haralised harilikud männid, mis sellisel kohal on ebatüüpiline. Põlispuudest on pargis saared ja tammed. Hiljem on juurde istutatud ebatsuugasid, kanada kuuski. Vähenenud on pargis põõsarühmad. Rohurindes on naturaliseerinud harilik seebilill.
(Eesti pargid I, Tall. 2007)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pargi rajamisele on asutud 19. saj. algul.</span>


source: A
code: 14959
name: Käravete mõisa pargi - vaas 1
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur 1,5m kõrgune ja 1,8 m laiune kaheosaline valatud betoonvaas. Vormi kinnituseks peal sepisvõre.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pargivaasid pärinevad 19. sajandist.</span>


source: A
code: 14960
name: Käravete mõisa pargi - vaas 2
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur 1,5m kõrgune ja 1,8 m laiune kaheosaline valatud betoonvaas. Vormi kinnituseks peal sepisvõre.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pargivaas pärineb 19. sajandist.</span>


source: A
code: 14961
name: Käravete mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paikneb peahoone lõuna-idajoonel, tall- tõllakuuri vastas. Hoone on varemetes. Säilinud on paekivist laotud müüritis otsaviiludega.
Plaani gabariitidelt ja detailirohkuselt on ta sarnanenud tall- tõllakuuriga. Fassaadidelt on loetav veel seina krohvi rustiline vormistus, hammaskarniisid, akende kaaravad. Otsaviiludel samasugused poolkaar kolmikaknaavad jaotuvad kahe sambaga nagu tall- tõllakuuril.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.saj. I poolel.</span>


source: A
code: 14962
name: Käravete mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tall- tõllakuur on identne ehitis võrreldes aidaga. Vundamentide paekivist müürid halvas seisundis.Välisseinte paekivist müürid halvas seisundis. Kohati on tehtud parandusi silikaattellistega.Seinte rusteeritud krohvipinnad on enamuses hävinud. Karniisid enamuses hävinud. Põhjafassaadil 4 ümarsammast.Hävinud ona sammaste baas. Krohvipind on hävinenud eriti maapinna lähedal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19.saj.I poolel.</span>


source: A
code: 14963
name: Käravete mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vundamendid laotud suurtest lõhatud pindadega maakivist, vuugitud lubikrohviga. Välisseinas ristpalksein, prohvileeritud laudadest välisvooder. Säilinud on kõik originaalavad. Katusekate eterniit.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. saj. II poolel.</span>


source: A
code: 14964
name: Käravete mõisa koertemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Puitvoodriga, ristkülikukujulise plaanilahendusega hoone, mis praeguseks on saanud elamu funktsiooni. Hoone on osaliselt ümber ehitatud. Säilinud on maja gabariidid ja aknajaotus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19.saj.I poolel.</span>


source: A
code: 14965
name: Käravete mõisa aednikumaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga rõhtpalkidest hoone. Kaetud profileeritud laudisega, mida on säilinud veel viiludel. Esimese korruse osas on laudis uuendatud. Kasutusel olnud elamuna, praegu tühi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitaud 19. saj. keskel.</span>


source: A
code: 14966
name: Käravete mõisa kelder
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakividest laotud , paksude müüridega, ristkülikukujuline rajatis peasissepääsuga läände. Hoone funktsiooni muutusega(saun) muudeti ka lõunafassaadi(akna lisamisega). Seesmine plaanilahendus on on muudetud. Säilinud on ainult silindervölv.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kelder on ehitatud 19.saj. I poolel.</span>


source: A
code: 14967
name: Käravete mõisa sild
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargi läänepoolse sissesõiduteele jääb kivissild. Sillaehitis on suhteliselt heas korras. Ehitusmaterjaliks klombitud ganiitkivid. Hävinud on silla kaitsepiire.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sild on ehitatud 18.saj.lõpul.</span>


source: A
code: 14968
name: Käravete mõisa küün
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ristkülikukujuline. Seinad laotud maakivist ja osaliselt paekivist. Krohvitud. Kasutatud loomalaudana, mistõttu ümber ehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitatud 18. saj. lõpul.</span>


source: A
code: 14969
name: Käravete mõisa härjatall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>T-tähe kujulise plaanilahendusega ehitis. Seinad laotud maakividest.Hoone nurgad on vormistatud hambulise paekivilaoga. Avade sillused on paekivist, punasest tellistest pealdistega. Hilisema kasutusfunktsiooniga(ait, kuivati) on muudetud hoone põhjapoolset risti paikneva osa mahtu. katust on tõstetud ja uusi avasid sisse murtud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.saj. algul.</span>


source: A
code: 14970
name: Käravete mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Härjatalliga paralleelsel paiknev maa- ja paekividest laotud hoone,millest tänapäevaks säilinud välimine kehand. Loetavad on avade vormistus ja paiknemine ning siseplaneering.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19.saj. alguses.</span>


source: A
code: 14971
name: Käravete mõisa karjakastell
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paikneb mõisahoonest kagu suunas. Suure neljakandilise siseõuega kolmest (A masinaruum, B hobusetall, C töölistemaja) põhihoonest koosnev ehitiste kompleks. Karjaõule pääsemiseks on kolm väravat.Peavärav paikneb kompleksi idafassaadi keskteljel suursuguse väravaehitisega, mis kahjuks on halvas seisundis. Ülejäänud kaks väravaehitist vastavalt lääne- ja põhjaküljel asuvad hoonete vahel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Karjakastell on ehitatud 19. saj. alguses.</span>


source: A
code: 14972
name: Käravete mõisa vesiveski
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paikneb Piibe maantee ääres, Ambla jõe põhjakaldal. Hoone on ehitatud maa- ja paekividest. Kahekorruseline. Esimesel korrusel paiknes veski tehniline sisseseade ning teisel korrusel tootmine ja elamine.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. saj. alguses.</span>


source: A
code: 14973
name: Kurisoo mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, ühekorruseline krohvitud kivihoone. Hoonet katab kõrge kelpkatus, millel kagupoolsel otsal väljaehitus. Katus omab eenduva ja rikkalikult profileeritud räästakarniisi ning profileeringuga vöö selle all.  Analoogse karniisiga on kujundatud ka esifassaadi portikuse kolmnurkfrontoon ja tagafassaadi keskrisaliidi kolmnurkviil.  Esifasssaadil laiad kesk- ja kitsad külgrisaliidid. Keskrisaliidi ees 4-le paisutatud toskaana orderi sambale toetuv madala kolmnurkviiluga portikus. Tagafassaadis eendub vaid keskrisaliit, mis on kolme akna laiune, lõpetatud kolmnurkviiluga, mille väljas suur segmentaken. Säilinud ka palju väärtuslike detaile - uksi, profileeritud piirdelaudu, sepiseid jms.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I v.</span>


source: A
code: 14974
name: Kurisoo mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, loodusliku metsa rajatud vabakujundusliku teedevõrguga maastikupark. Traditsiooniline esiväljak ääristatud vahtrate, tammede, saarte ja pärnadega ja ümbritsetud ebakorrapäraselt paigutatud majandushoonetega. 
Ka tagaväljak väike ja selgelt väljakujundamata. Mõisapargis väärib tähelepanu kaheastmelisel pjedestaalil seisev võidutule alus- koht, kus esimese Eesti Vabariigi ajal jagati presidendi süüdatud võidutuld kohalike jaanitulede süütamiseks.
(Pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. II poolel ümbritsevasse metsa. Metsailmeline tänini.</span>


source: A
code: 14975
name: Kurisoo mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, krohvitud paekivihoone. Kaetud poolkelpkatusega, mille üks poolviil on kivist , teine puidust. Esifassaadis katuseräästas eendub tugevalt, moodustades kogu fassaadi ulatuses ulualuse. Selle laetalastiku toetavad 9 jämedat neljatahulist sammast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I v.</span>


source: A
code: 14976
name: Kurisoo mõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekorruseline krohvitud kivihoone. Parempoolne ots eenduv. Kaetud viilkatusega.  Kaasajal välisilme  ümberehituste tõttu mõneti moonutatud.  Avad lihtsad. Raamid uued.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I v.</span>


source: A
code: 14977
name: Kurisoo mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hollandi tüüpi 4-korrusline lihtne pae- ja maakivist veski vare.  Kahe sissepääsuavaga. Vahelaed hävinud 75% ulatuses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s .I p.</span>


source: A
code: 14978
name: Järva-Jaani kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 384
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Järva-Jaani kiriku (pühitsetud Ristija Johannesele) algkavatises olid kvadraatne koor ja kolme võlvikuga pikihoone, torn puudus. Tähelepandav on raiddekoori peaaegu täielik puudumine, kuid kõik välisnurgad ja aknaavade välisservad on laotud puhastest kvaadritest. Aknad on ühejaolised, ilma ehisraamistikuta, ja paiknesid kõrgel nagu linnuses (hiljem allapoole pikendatud). Teravkaarsed ukseavad on lääneseinas ja lõunaseina idalõigus.
Võlvikud pikihoones on põhiplaanilt ristsuunalised ja kaetud kuplitaoliste servjoonvõlvidega; ka võlvi ristteljed on murdejoonega markeeritud; võlvikivid on laotud kontsentriliselt koonduvate ringidena. Nelinurkse ristlõikega vööndkaared toetuvad lühikestele postitaolistele eendtugedele, millel on S-profiiliga katteplaat. Kooris on võlvikandadel väikesed püramiidjad konsoolid. Erandlikult puudub müüritrepp võlvipealsele, võlvidele pääses viilumüüris paikneva ukseava kaudu, mis võimaldas võlvipealset kasutada pelgupaigana.
Sisustuses altari mensaplaat (tõenäoliselt 14. sajandi algus), hauaplaat (16. sajand); võidukaare krutsifiks ja barokk-kantsel (1648, F. Hoppenstätt); barokk-altarisein (end. B. Roseni epitaaf; 1654, A. Michaelson). Lõunaseina välisküljel klassitsistlik hauamonument (1779. a. paiku).
(Villem Raam, Eesti arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitati tõenäoliselt juba 13. sajandi kolmandal veerandil. 
Neogooti stiilis läänetorn ehitati 1881. a. (arh. J. G. Mühlenhausen). Käärkamber koori põhjaküljel ja lõunaeeskoda on uusaegsed juurdeehitised.</span>


source: A
code: 14979
name: Järva-Jaani kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 384
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kokku ca 480 m pikkune, paekivist ja betoonist väravapostidega, osaliselt lippidega osaliselt täismüürina laotud piire ümbritseb asula lääneserva jäävat kirikuaeda ja seal paiknevat kalmistut. Pika tänava poolne peasissepääsuga lõik on massiivsetest paekivist postidega, mille vahel kulgeb madal müüriosa, selle kohal lippidest aed. Ka lõuna poolt piirab kirikuaeda massiivsete paekivist väravapostidega piire, kuid postide vaheline osa on lahendatud kõrge paekivist müürina. Kirikuaia põhja- ja lõunaküljel on piirdena kasutatud madalat saledate betoonpostidega lippaeda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirik on  tõenäoliselt ehitatud 13. sajandi kolmandal veerandil. 1881. aastal lisati kirikule arhitekt Johann Gottfried Mühlhauseni (1806-1879) projekti järgi neogooti stiilis torn. Kirikuaed on tõenäoliselt rajatud ühes kirikuga. Kirikuaeda ümbritsev postidega piirdeaed pärineb tõenäoliselt 19. sajandi teisest poolest. Kirikukihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on St. Johannis.</span>


source: A
code: 14980
name: Karinu mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline kõrge kelpkatusega hilisbarokne kivihoone. Esifassaadi ehib hilisem kolmnurkfrontooniga keskrisaliit, mille ees stiilse sepisvõrega piiratud klassitsistlik sammasrõdu. Frontooni tipus oli uhke ehisvaas. Õuekülje keskosas oli varikatusega lahtine veranda, millele viisid kahelt küljelt puittrepid. Fassaadidekoor lakooniline, selle ilme kujundavad lihtne räästakarniis ja nurgarustika. Algne ruumijaotus anfilaadne, keskkoridorid vaid hoone otstes.  Paraaduks on kooli ajal keskteljelt ümber paigutatud. Sisekujunduses leidub barokseid, klassitsistlikke ja historitsistlikke elemente.  (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Valminud 18.s. III v. 1821 ehitati keskrisaliit. 1920 a-il rajati kooli tarbeks tiibhoone.</span>


source: A
code: 14981
name: Karinu mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike (~3,7ha) valdavalt regulaarne park. 
Juba esimese 17.s. ehitatud peahoone juurde rajati barokkaed, mida piirasid puuderead. Barokkaia hääbumisel 19. sajandil rajati vabakujuline pargiosa ja esiväljak ning rekonstrueeriti ka endine barokkaed. 
Park on segastiilis ja koosneb kahest osast: 1)rekonstrueeritud pargiosa vabakujuliste alleede ja lagendikega ning 2) koppel- park, ääristatud puude ja puu rühmadega.
Pargi esiväljak  on olnud ebakorrapäraselt ümar, ääristatud puugruppide ja hekiga. Tagaväljak on sügav, ovaalne, ääristatud puudegruppidega. Parki toovad  puiesteed.     
Mõisapargist avaneb hulgaliselt kauneid vaateid Karinu karstijärvele.
Park on keskmise liigirikkusega, peapuuliik on arukask.
Okaspuudest leidub pargis mitmeid liike lehiseid, harilikku kuuske, harilikku mändi, nulge, harilikku elupuud.
Lehtpuudest esineb harilik vaher, harilik tamm, harilik jalakas, harilik hobukastan, hall pähklipuu.
Põõsastest kasvavad pargis harilik sirel, harilik kuslapuu, harilik ebajasmiin.
Pargis leidub vanu, seest õõnsaid kauneid põlispuid ( lehised, tammed)
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Karinu mõisa pargikunsti traditsioon ulatub 17. sajandisse, kuid kahjuks pole selle iluaia asukohta võimalik lokaliseerida.
Peahoone juurde rajati barokkaed, mida piirasid puuderead. Barokkaia hääbumisel 19. sajandil rajati vabakujuline pargiosa ja esiväljak ning rekonstrueeriti ka endine barokkaed. 
Pargi puiesteed on oluliselt noorendatud 19. s. II p.</span>


source: A
code: 14982
name: Karinu mõisa allee
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ca 650 meetri pikkune allee, mis paikneb mõisasüdamest ida poole suunduva tee ääres. Allee algab ansambli edelaservast ning kulgeb kuni teekäänakuni 0,5 kilomeetri kaugusel mõisast. Algusosa on loogeline edasi sirge, reljeef tasane. Allee on lõikudena hästi säilinud. Ühepoolsed puuderead on jälgitavad  kogu allee pikkuses. Puistu on vananenud, arvestatav hulk puid on välja langenud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud arvatavalt juba 18.s. Oluliselt noorendatud 19. saj. II poolel.</span>


source: A
code: 14983
name: Karinu mõisa pargi piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ca 190 m pikkune tahutud maakividest pargi piirdemüür. Paikneb peahoone taguse pargiosa lõunaküljel ja eraldab pargiala maanteest. Müürist on säilinud osaliselt. Kivid on laiali vajunud ja nende vahed täitunud pinnasega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated mõisa kohta pärinevad 1519. aastast. Iseseisvana mainitakse mõisa 1966. aastal. Alates 1630. aastatest kuni võõrandamiseni kuulus mõis Rosenite suguvõsale. Peahoonet ümbritsev iluaed oli mõisa peahoone ümber juba 17. sajandil. Koos uue peahoonega rajati 18. sajandi teisel poolel viimase ümbrusse barokkaed. 19. sajandil kujundati park ümber vabakujunduslikus stiilis, säilitades seejuures varasemaid regulaarseid elemente. Peahoone tagust pargiosa  maantee poolt piirav müüri rajamise aeg ei ole teada, kuid tõenäoliselt pärineb see 19. sajandist. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Kardina. Peale võõrandamist tegutses mõisas kool, mis suleti 2000. aastal.</span>


source: A
code: 14984
name: Karinu mõisa kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, keskmise suurusega, lõhutud maakivist hoone. Hoonet katab viilkatus. Avad pealt ümarkaarsed ja markeeritud tellistega. Katuse suur puidust väljaehitis hilisem.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi II poolel.
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Paide rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 14985
name: Karinu mõisa küün
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ilusate proportsioonidega, kivipostide ja nende vaheliste ristpalkidega hoone. Hoonet katab kõrge kelpkatus. Telgsümmeetrilise paigutusega esifassaadis 2 suurt kahepoolega ust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi II poolel.</span>


source: A
code: 14987
name: Kabala mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Esinduslik varaklassitsistlik peahoone on kahekordne, keskrisaliidi kohal pealisehituse tõttu kolmekordne. Kaetud poolkelpkatusega. Fassaadile annab rütmi tihe pilasterliigendus. Peasissepääsu ees 4-tahulistele kivipostidele toetuv rõdu. Suhteliselt madalamat ja võlvitud soklikorrust eraldab esinduskorrusest lai krohvivöö. Hoone keskel on avar kahele tüsedale piilarile toetuv kiviparkettpõrandaga vestibüül, selle kohal ruudukujulise põhiplaaniga ning rokokoostiilis laerosettidega saal. Alakorrusel on võlvitud majandusruumid, ülal olid esindus- ja eluruumid. Paljud sisekujunduse detailid on ainulaadsed. Näiteks baroksed, reljeefsetest ja värvilistest kahhelkividest ahjud. Suure kunstiväärtusega on mõisniku kabinet, mida kaunistavad neobarokses raamistuses Kabala mõisa omanike dekoratiivsed aaderdatud vapikilbid ja seina puitpaneelid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kabala mõisa peahoone valmis 1774.a. parun Hans von Uexkülli ajal. 19. sajandi algul läks Kabala Raadi mõisa majoraathärrale, kreisimarssal R. W. von Liphardtile, kes oli ka Liivimaa ökonoomilise seltsi president ja alusepanija Raadi hinnalistele kunstikogudele. Samuti on Kabala omanikeks olnud von Taubed ja Vietinghoffid. 
Suuremad ümberehitused 19.s. II p. mil toimusid suuremad tööd siseruumides. Mõisa 1897.a. asendiplaani järgi on  plaanile kantud üle 60 ehituse (koos karjamõisatega). Kõikide loetud hoonete seisukorda loeti heaks. 1913 veel täpsemal plaanilt on üles loetud 119 hoonet.
1923. aastast alates asub mõisahoones kool, praegu Kabala Põhikool.</span>


source: A
code: 14988
name: Kabala mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega park (7,2ha) on  mitmeosaline, laiudes ka kõrvalhoonete vahele ja teede sõlmedesse. Park on reljeefilt tasane. Peahoone ette kujundati piklik väljak, mida ääristab maantee. Esikülge risaliitide ette istutati kaks tamme. Peahoone tagaküljel asuv sügav tagaväljak on ümbritsetud pärna puiesteega, praegu on siin kooli staadion. Pargi põhiosa, mida piiras raudkividest müür jääb peahoonest loodesse. Park jätkus härrastemajast kirde pool, kuhu rajati puuviljaaed. Pargi vabakujulises põhiosas asub väike laululava. Peahoone tagakülg on kaetud metsviinapuuga.
Park on liigirikas, põhipuuliik on pärn. 
Okaspuudest leidub pargis näiteks harilikku kuuske, ebatsuugat, harilikku mändi, mitmeid nulu liike. Lehtpuudest on esindatud harilik tamm, harilik jalakas,harilik vaher, harilik saar. Põõsastest kasvavad harilik sirel, suur läätspuu, harilik ebajasmiin, mitmed enela liigid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>18. sajandi lõpul rajati algne barokkstiilis park avara ovaalse esiväljakuga. Peahoone taga oli suur barokkaed, mida ümbritses pärnaallee.
Inglise ehk vabakujunduslikus stiilis park rajati Kabalas pärast peahoone (1774.a.) valmimist. Hiljem endist barokkparki täiendati ja püüti liita tervikuks vabakujulise pargiga.</span>


source: A
code: 14989
name: Kabala mõisa allee
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ca 380 m pikkune kastaniallee, mis asub mõisa peahoone juurest Võhmasse suunduva tee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1630. aastatel. Mõisa peahoone valmis 1774. aastal, kui mõis kuulus Uexküllidele. 1830. aastal omandasid mõisa Vietinghoffid, kelle ajal rajati mitmeid kõrvalhooneid. Park on rajatud 18. sajandi lõpus peale peahoone valmimist. 19. sajandil on parki täiendatud. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Kabbal. 1923. aastast asub mõisas kool.</span>


source: A
code: 14990
name: Kabala mõisa pargi piirdemüürid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisa parki piiras maantee poolt krohvitud tellispostidega lippaed. Piirdest on säilinud krohvitud kivipostid, mis on kaetud koonusjate terasplekist kiivritega, mille räästas on profileeritud karniisid. Lippaia alumise osa lõpetas ca 0,4 m kõrgune maakividest vundament. Mõisapargi piirdest on säilinud mõned väravapostid ning piirdepostide vahelise madala vundamendivöö kivimaterjal. Peahoonest kirdes, teisel pool maanteed on säilinud mõisaaegsed piirdemüürid, mis tõenäoliselt ümbritsesid endist mõisa viljapuuaeda. Väravapostid asuvad peahoonest kirdes vahetult - teisel pool maanteed viljapuuaia edelanurgas. Säilinud on ka maantee äärne müürilõik tõllakuuri ja valitsejamaja vahel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1630. aastatel. Mõisa peahoone valmis 1774. aastal, kui mõis kuulus Uexküllidele. 1830. aastal omandasid mõisa Vietinghoffid, kelle ajal rajati mitmeid kõrvalhooneid. Park on rajatud 18. sajandi lõpus peale peahoone valmimist. 19. sajandil on parki täiendatud. Pargi piirde on rajatud tõenäoliselt 19. sajandil. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Kabbal. 1923. aastast asub mõisas kool.</span>


source: A
code: 14991
name: Kabala mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, kõrge krohvimata maakivist soklikorruse ja ristpalk põhikorrusega hoone. Kaetud viilkatusega. Fassaad on liigendatud viie pilastriga, mis toetavad laia vööd. Soklikorruse uksed on markeeritud punasest tellisest hammasvööga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s II p.</span>


source: A
code: 14992
name: Kabala mõisa kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suhteliselt suur poolmaa-alune end. jääkelder(?), millel peal kuuritaoline viilkatusega puitabihoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14993
name: Kabala mõisa aednikumaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistliku üldilmega, krohvitud puithoone (keskosa kivihoone?). Kaetud viilkatusega. Fassaadi keskosas markeerivad kasvunoonele iseloomulikult suured kaaraknad ja kahepoolega uks, neid markeerivad pilastrid. Katusekorrusel nende kohal suur puidust kolme kitsa aknaga väljaehitis, mille viiluväljas segmentaken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. algul algselt kasvuhooneks (ehk nn. lillemajaks)</span>


source: A
code: 14994
name: Kabala mõisa tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne krohvitud kivihoone. Kaetud viilkatusega. Fassaadilahendus sümmeetriline. Avad pealt kergelt ümarkaarsed. Osa avasid kinni laotud niššideks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. II p.</span>


source: A
code: 14995
name: Kabala mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlik, ühekorruseline, korruse võrra kõrgema keskrisaliidiga,  krohvitud kivihoone. Kaetud viilkatusega.  Ärklitubadega hoone otstel. Fassaad on liigendatud karniisidega ja pilastritega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. IV. Ümberehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 14996
name: Järva-Peetri kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 382
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kavatis järgib Järvamaal Liivi ordu patronaadi all väljakujunenud põhiskeemi ja koosneb kolmelöövilisest kodakirikulisest pikihoonest, ühe võlvikuga väiksemast nelinurksest koorist ja läänetornist. Algselt oli torn pikihoone seinast vaid platvormkorruse võrra kõrgem. Torni alumine kõrge võlvkorrus on idaküljel avatud ja moodustab kesklööviga ühtse ruumi. Müüritrepp paikneb lääneseinas (sama Pilistvere kirikus), avanedes ülal nii torni platvormkorrusele kui ka pikihoone võlvipealsele.
Raidportaalid on pikihoone põhjaseinas ja tornifassaadis. Mõlemad on teravkaarsed ja kitsad, mis on Järvamaa portaalidele iseloomulik. Palendi profiil moodustub sügavast rihvast ja turpadest, mis on omavahel kitsaste liistastmetega seotud (sama Pilistveres). Pikad ühejaolised aknad on sillatud lamedalt teravkaarseiks. Kitsas püstaken on ka lääneportaali kohal, asendades seal Järvamaal tavalist ümarakent.
Erinevalt naaberkirikutest on võlvlaed ehitatud ühtse tervikuna, korraga kooris ja pikihoones. Kõik on kuplitaolised ristvõlvid, kus servjooned eenduvad üksnes kandades. Koorivõlviga liitub idaküljel järvamaapärane idakaar, moodustades altari kohal arhitektuurilise baldahhiini (sama Ambla, Koeru kirikus). Pikihoones toetab võlve kolm paari tüsedaid ümarsambaid, mille baasiprofiil järgib paiguti veel atika vorme, kuid kapiteel on asendatud hilisgooti talumiga. Laias kesklöövis on võlvikud põhiplaanilt kvadraatsed, kitsamates külglöövides ristkülikulised. Laia nelinurkse ristlõikega vöönd- ja arkaadikaared suurendavad üksikute võlvide arhitektuurilist iseseisvust. Kaared toetuvad külgseintel pikkadele rippliseenidele ja idaseinal võidukaare kõrval rippkolonettidele; üksikud taimemotiivid kolonettide madalreljeefses dekooris on hilisgootiliselt trafaretsed. Loetletud detailid osutavad Tallinna toomkiriku koori eeskujudele. Samast on pärit ka kuubikujuline veesülitite motiiv võlvikandades (sama Pilistvere kirikus).
Sisustuses kaks krutsifiksi (16. sajand ja 17. sajand); kaks laelühtrit (1651-52); messingist laelühter (18. sajand); hauaplaate (16. ja 17. sajand).
(Villem Raam, Eesti arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitati tõenäoliselt 14. sajandi esimesel veerandil. Arvatavasti 14. sajandi teisel poolel ehitati raidportaaliga põhjaeeskoda. 1868. a. sai torn arh. J. G. Mühlenhauseni projekti järgi praeguse kõrge kuju ja kiivri (69, 7 m).</span>


source: A
code: 14997
name: Järva-Peetri kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 382
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kokku ca 340 m pikkune, pae- ja maakivist kirikuaia piirdemüür. Paikneb kirikut ümbritseva aia kolmel küljel. Algsest müürist on kirikuaia ida- ja lääneküljel säilinud vaid madal pinnasega kaetud vall, milles näha müürifragmente. Kirikuaia lääneküljel on kasutatud mördita laotud paekivi, idaküljel maa- ja paekivikuhjatist. Põhjaküljel on piirdemüür taastatud. Katusekividega kaetud maakivimüüri keskosas on paekivipostidega kolme sissepääsuga värav, mille ees on valudetailidega sepisväravad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirik on  tõenäoliselt ehitatud 14. sajandi esimesel veerandil. 1868. aastal sai kiriku torn arhitekt Johann Gottfried Mühlhauseni (1806-1879) projekti järgi oma praeguse neogooti vormi. Kirikuaed on tõenäoliselt rajatud ühes kirikuga. Kirikuaeda on ümbritsenud maa- ja paekividest müür, mis on säilinud fragmentidena. Müür on paremini säilinud kirikuaia põhjaküljel. Kirikuaia lõunaosas paiknevat kalmistut on 20. sajandil laiendatud uue kirikuaia piiridest välja jääva kalmistuosaga. Kirikukihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on St. Petri. Lõunapoolne uuem kalmistuosa on endiselt kasutuses. Piirdemüüri restaureeriti aastatel 2010.-2013.</span>


source: A
code: 14998
name: Järva-Peetri kirikuaia kabel
type: ehitismälestis
alt_id: 382
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike neogooti, valgeks lubjatud paekivist kabel. Ehitist katab S-kivi viilkatus . Avad pealt teravkaarsed. Aknad luugitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 14999
name: Köisi tuuleveski
type: ehitismälestis
alt_id: 383
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hollandi tüüpi, 4- korruseline koonusjas paekivist ehitis. Kõrgus 7,5m.  Kummalgi küljel laiad ukseavad, ülemistel korrustel väiksed aknaavad.  Kummulipööratud paati meenutav tahuline pea oli kaetud laastudega.  Veski sisseseade on säilunud suhteliselt terviklikult. Mehhanism on töötanud  kahe paari kividega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1800. Tuulelipul ehitusdaatum.
(Arhitektuurimälestise pass, A. Hein)</span>


source: A
code: 15000
name: Aruküla mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 387
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on 2-korruseline, paekivist, kõrge katuse ja madala rusteeritud sokliga. Fassaad on hilisklassitsistlik. Domineerib raske neljal sambal kolmnurkviiluga portikus. Seinapinnal tahveldistes ampiirsed stukist noolega läbitud loorberipärjad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisahoone ehitatud 1782-1789.a. Hoone põles osaliselt 19.saj.algul ja taastati 1810.aastaks. Suuremad ümberehitused 1820-tel aastatel.
1920. aastast paikneb Aruküla mõisas kool. Praegu töötavad selles Koeru Keskkooli algklassid ja Koeru Muusikakool.</span>


source: A
code: 15001
name: Aruküla mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 387
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vabakujunduslik park, suure esiväljakuga. Valdavaks puuliigiks on lehtpuud. Alleed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 18. regulaarpark, mis muudeti 19.saj. valdavas osas vabakujunduslikuks.</span>


source: A
code: 15002
name: Aruküla mõisa pargi piirdemüür sepisväravaga
type: ehitismälestis
alt_id: 387
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tänavapoolses küljes asub piirdemüüri dekoratiivsem osa, mujal laotud piirdemüür, mis on osaliselt lagunenud. Piirdemüüri osaks on ampiirne sepisvärav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud osaliselt 18. saj. lõpus, osaliselt 19.saj.</span>


source: A
code: 15003
name: Aruküla mõisa kaevumaja
type: ehitismälestis
alt_id: 387
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub pargi sügavuses mõisahoone ees ansambli keskteljel. Kaevumaja on klassitsistlikus stiilis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.saj. algul.</span>


source: A
code: 15004
name: Aruküla mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Osaliselt 2-korruseline, klassitsistlikus stiilis, viilkatusega kaetud, krohvitud fassaadiga paekivist abihoone. Hoone paikneb mõisaansamblit läbiva Paide tee lähedal esifassaadiga peahoone suunas. Avad paiknevad sümmeetriliselt, avade paigutust on ümberehitustega muudetud. Avatäited on algselt olnud puidust. Kõige esinduslikum on peahoone poolne esifassaad, mille ülaosas on esile tõstetud kolmnurkfrontoon, mida toetavad neli läbi kahe korruse ulatuvat massiivset pilastrit. Fassaadile lisab esinduslikkust palladionistlikus võtmes lahendatud laiem stiliseeritud kujundusega frontoonimotiiv villu nurkades. Sissepääs asub hoone keskteljel, millest kahele poole jäävat petikniššid, mille servadesse on hiljem murtud aknaavad. Kuigi abihoone on ülejäänud kompleksist maanteega ära lõigatud, moodustab aidahoone tiheda tuumiku mõisa peahoonega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 17. sajandi I poolel. 1669. kuni 1732. aastani kuulus mõis Straszburgidele, sellel perioodil ehitati  ka tagasihoidlik puidust mõisahoone koos väikese ehisaiaga. Suuremad ehitustööd võeti mõisas ette Knorringite ajal, kui 1780. aastatel valmis peahoone koos esiväljaku ja hoone taguse pargiga. Peahoone põles 19. sajandi algul. 1820. aastatel omandasid mõis Tollid, kelle kätte jäi valdus kuni võõrandamiseni. 1820. aastatel lasid Tollid vana peahoone ümber ehitada. Hoonet ümbritsema rajata ulatuslik pargiala. Mõisa ait-juustukoda on rajatud tõenäoliselt 1820. aastatel koos uue peahoonega. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Arroküll. 1920. aastast on mõisas asunud kool. Ait-juustukoda kohandati elamuks. Praegu tegutseb hoones kauplus. Pikka aega avariilises seisus olnud hoonele paigaldati 2009. aastal uus katusekate.</span>


source: A
code: 15005
name: Aruküla mõisa tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, klassitsistlikus stiilis hoone. Ehitatud paekivist. Tüüpiliste tõllakuuri tunnustega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. saj. algul.</span>


source: A
code: 15006
name: Aruküla mõisa kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist laotud ja pinnasega kaetud ehitis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. saj. algul.</span>


source: A
code: 15007
name: Koeru kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 388
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Osaliselt Ambla eeskuju järgides kavandati pikihoone ja ühe võlvikuga väiksem kvadraatne koor, kuid uuena ehitati kohe ka neljatahuline massiivne läänetorn. See on pikihoone poolt täielikult avatud, moodustades võidukaarele kompositsiooniliselt vastava tornikaare (hiljem vääri ja oreliga suletud). Seda monumentaalset lahendust korrati kõikides Järvamaa keskaegsetes torniga kirikutes. Algul võlviti arvatavasti üksnes kooriruum, mis sai lihtsa kuplitaolise servjoonvõlvi (kivid laotud kontsentriliste ringidena). Koorivõlv lõpeb idaseina ääres laia iseseisva kaarega, mis nagu Amblaski moodustab altari kohal baldahhiini. Pikihoone idaviilus (resp. koori läänesein) on võidukaare kohal avar kergenduskaar (kinni müüritud). Pikihoone jäi esialgu nähtavasti võlvimata, kuid kitsas müüritrepp pikihoone kirdenurgas näitab, et võlvid olid kavandatud juba alguses. Võidukaare kohal suundub üks trepiharu erandlikult läbi palendipiilari (sama osaliselt Suure-Jaani kirikus), olles mõeldud pääsuks rõduga vahevõrele (nn. letnerile), mis eraldas vaimulike kooriruumi rahvale määratud pikihoonest. lahendus pärineb Skandinaaviast ja iseloomustab tsistertslaste ja dominiiklaste feodalistlikku kirikukorda. Torni linnuselaadsele ülakorrusele pääses läbi pikihoone pööningu.
Pikihoonel on teravkaarsed profileerimata portaalid lääne- ja põhjaseinas. Peaportaali kohal on torni fassaadis suur Järvamaale iseloomulik godroneeritud ehisraamistikuga ümaraken. Lamedalt teravkaarseks sillatud aknaavad on kõrged ja kitsad (hiljem allapoole pikendatud). Ambla eeskujul on üksnes altariaken idaseinas kahejaoline ja kaare kandades miniatuurkaarekestega laiendatud. Akende ehisraamistik on osaliselt säilinud (pärineb tõenäoliselt järgmisest ehitusperioodist): terav kolmikkaar ja ida-aknal kolmiksiir, mis toetub kahele jaokaarele.
Arvatavasti 1280. aastatel võlviti pikihoone kolmelööviliseks kodakirikuks; lai kesklööv koosneb kvadraatsetest võlviühikutest. Kaks paari saledaid ümarsambaid kannab kõrgeid kuplitaolisi servjoonvõlve, kitsaste külglöövide võlvid sarnanevad silindervõlviga, kuna kivid paiknevad pikitelje suunas (mitte pikiteljega risti nagu Amblas). Laiad nelinurkse ristlõikega vööndkaared eraldavad iga võlviku iseseisvaks kompositsiooniühikuks. Ruumipildile on iseloomulik valgusküllasus, kõrgus ja avarus. Plokk-karika tüüpi sa,nakapiteele kaunistavad hilisromaani väänla- ja lehereljeefid; need lähtuvad Gotlandi kirikute ja Ambla kapiteelidekoori eeskujudest, millele lisanduvad üksikud varagooti lehe- ja pungamotiivid. Seintel toetuvad võlvikaared konsoolidele, jättes seinapinna liigendamata, siledaks. Variatsioonirikastes konsoolivormides ilmneb kontakt Tallinna toomkiriku ja Mihkli kloostri idatiiva kujunduselementidega.
Hilisemate lubjakihtide all on ulatuslikult säilinud nn. arhitektuurilises stiilis seinamaalingud kiriku valmimisajast
Sisustuses hilisrenessansskantsel, vana altarisein ja osa pingistikku (umbes 1645, arvat. Tallinna meister L. Heissmann); suur nikerdatud krutsifiks (17. saj. lõpp, Chr. Ackermann); väärid (1883); neogooti altar (1901); orel (1900, F. Walcker).
(Villem Raam,  Eesti arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Koeru Maarja Magdaleena kirik rajati Liivi ordu poolt arvatavasti 13. sajandi kolmandal veerandil peatselt pärast Ambla algkiriku valmimist.
Arvatavalt 13. sajandi lõpul ehitati koori põhjaküljele käärkamber ja 14. sajandi keskpaiku põhjaportaali ette võlvitud eeskoda. Kirik rüüstati ja põletati Liivi sõjas ja Põhjasõjas (1703). Katused taastati ja hoone korrastati 1721. a., 1727. a. 
Torni ülaosa ja kiivri praegune kuju on arvatavasti 18. sajandist.

</span>


source: A
code: 15008
name: Koeru kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 388
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>ca 0,8 m maakivist piirdemüüri väravaehitise poolne külg on säilinud  korralikult. Ülejäänud osa on kahjustatud puude juurestiku poolt. Tõusnud on ka pinnas. Osaliselt on piirdemüür puhastatud ja pinnast tasandatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 18. sajandil.</span>


source: A
code: 15009
name: Koeru kirikuaia kabel
type: ehitismälestis
alt_id: 388
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kabel on ehituse stiililaadilt historitsistlik-eklektiline ning on selle ehituslaadi tüüpiline esindaja. Kabel asub kirikuaia edelanurgas. Kabel on murtud paekivist seintega laotud lubimördil välismõõtmetega 10,9 x7,8 m. Kivikatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kabel on ehitatud 19. saj. lõpul</span>


source: A
code: 15010
name: Koeru kõrtsihoone
type: ehitismälestis
alt_id: 389
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>L- kujulise põhiplaaniga maanteekõrts teede ristumiskohal. Hoonel on peal täiskelpkatus.Fassaadi ilmestavad13 toskaana sammast. 1960-1965 kohaldati sööklaks. Praeguseks osaliselt ümber ehitatud ja kasutusel kauplusena. Osa hoone kasutamata pinnast võimalik restaureerida.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1825- 1833.</span>


source: A
code: 15011
name: Norra mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 390
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur kahekorruseline, kelpkatusega, selge ja ratsionaalse fassaadilahendusega hoone. Välisilme kujundavad rustikaga seinapinnad ja kitsaste, kõrgete akende ühtlane rida.
Siseplaneering oli sümmeetriline, avar vestibüül asub hoone keskel, alumine korrus on võlvitud, ülemise korruse esindusruumid paiknevad anfilaadselt. Meil haruldased olid saali illusionistlikud loodusteemalised seinamaalingud.
(Epp Kangilaski, Eesti arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Norra mõisahoonet, nn. Kalterborni mõisat võib pidada prantsuse klassitsistliku barokkstiili näiteks, ehitatud 1792. a. Tartu ehitusmeistri, hilisema Tartu ülikooli hoonete ehitusjuhi A. S. G. Kranhalsi poolt. Norra mõisa praeguses asukohas oli olnud mõis juba Liivi sõja päevil. Nüüdse nime sai ta mõisaomanike Knorringite järgi.</span>


source: A
code: 15012
name: Norra mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 390
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargi põhiosa moodustasid keerukas kanalite süsteem, tiigid ja saared. Umbes 0,5 km pikkusest ja 9- 25 m laiusest peakanalist hargnesid kõrvalharud, mille lõpus paiknesid ümarad saarekesed, kus olid teed ja muud pargirajatised. Peakanalit lõpetaval saarel asus lehtla. Kaevamistöödel kasutati Poola sõjavange.  Kanalite süsteem  sai põhiosa veest peahoonest  kagus asuvast allikatoitelisest järvest. Peahoone ümbrus oli algselt korrapärase ümara esiväljakuga ja ehisaiaga maja taga. Oma lõpliku kuju sai park 19. sajandi lõpuks kui  liideti vabakujuline pargiosa esiväljaku kõrval, mis praegu moodustab pargi põhiosa. Lõunas läheb park sujuvalt üle metsaks, kus asuvad võimsad Norra allikad. 
Liigirikkus väike (24) valdavalt kodumaised, esiväljakul euroopa ja vene lehised. 
(„Eesti pargid 1” )</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Parki hakati rajama üheaegselt  peahoonega 18.s. lõpul .Algset parki täiendati ja muudeti vastavalt stiilide vaheldumisele 19. sajandi jooksul.</span>


source: A
code: 15013
name: Vao magasiait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvitud kivihoone. Kaetud viilkatusega. Hoone fassaadi ehib suurejooneline, üheksa kitsa ja kõrge kaarega arkaadkäik.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1780-1783. Algne poolkelpkatus asendati 19.sajandi teisel poolel viilkatusega.</span>


source: A
code: 15014
name: Vao mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone on ühekorruseline puithoone, millega liitub tagaküljel kivist risaliitehitis, mis pärineb arvatavasti 19. sajandi lõpupoolelt, mil parempoolsesse otsa lisati ka väike kaarakendega veranda.   Hoonel kõrge poolkelpkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vao mõis (saksa k Waoküll) rajati 17. sajandi lõpul. Enne 1919. aasta võõrandamist kuulus mõis von Brevernitele.
Mõisa puidust  peahoone püstitati 18.s. lõpul. Kivist tiibhoone 19.s. lõpu poole. 
1840. a. asutas mõisnik Cristof von Brevern Vaol kooli. 
Alates 1921-st aastast asub Vao Algkool mõisahoones, mis sulges uksed 2004. aastal</span>


source: A
code: 15015
name: Vao mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike 2,5 ha park on vabakujuline. Pargi põhiosa moodustab piklik kitsas esiväljak. Tagaväljak puudub, siin on olnud majandusõu, piiratud puudegruppidega. Hoone tagaküljel on väike puudesalu hoonele fooniks.
Park on üpris liigirikas, põhipuuliik on vaher.
Okaspuudest kasvavad seal harilik kuusk, harilik elupuu, torkav kuusk, harilik ebatsuuga.
Lehtpuudest leidub harilikku tamme, harilikku pärna, harilikku saart, arukaske, harilikku hobukastanit.
Põõsastest on valdavad  harilik sirel, harilik ebajasmiin, harilik lumimari, punane leeder.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s.</span>


source: A
code: 15016
name: Vao mõisa kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, väljaehitatud katusekorrusega, krohvitud tellishoone. Kaetud kõrge viilkatusega. Katusel kuivatile iseloomulik kõrge telliskorsten. Katuse viiluotsal on asunud kell. Fassaad dekoreeritud vahekarniisi ja nurgaliseenidega. Sissepääsud hoone otsalt ja küljelt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi IV veerandil.</span>


source: A
code: 15017
name: Väinjärve mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruselise kivihoone liigendatud põhiplaan ja kaheksatahuline nurgatorn tagavad kõigi fassaadide eri ilme. Eksterjööri neorenessanss-stiilis kujundust toetab fassaadi dekoor: massiivne eenduv karniis, laiad ristikaga nurgaliseenid. Portaali kohal on v. Baranoffide vapp. Anfilaadne ruumijaotus on kombineeritud keskkoridoriga. Sisekujundus on tagasihoidlik
(O. Suuder,  Esti arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Väinjärve mõis on rajatud 17. sajandil. Esinduslik härrastemaja ehitati 19. sajandi kolmandal veerandil.</span>


source: A
code: 15018
name: Väinjärve mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>6,6 ha suurune vabakujulises võtmes pargiala, mis paikneb mõisa peahoone ja Väinjärve vahelisel alal. Maastiku reljeef on viimase suunas aeglaselt langev. Pargivaated on algselt olnud suunatud järvele, ent on tänaseks kinni kasvanud. 19. sajandi lõpus  vabakujulise pargi rekonstrueerimise käigus parki rajatud looklev teedevõrk on enamuses kadunud. Pargi liigiline koosseis on keskmine.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis rajati 17. sajandi esimesel poolel. Mõisa peahoone lasid 1860. aastatel ehitada Baranoffid, kes olid mõisa omanikeks aastatel 1853-84. Varem oli mõis kuulunud muu hulgas ka Rosenite suguvõsale. Viimased omanikud enne võõrandamist olid Engelhardtid. Vabakujuline mõisapark rajati koos peahoonega 1860. aastatel. Parki rekonstrueeriti ja laiendati pargiarhitekti Walter von Engelhardti (1864-1940) juhendamisel 19. sajandi lõpus. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Weinjerwe.  1920. aastatel asus mõisas tegutsema kool. Praegu eravalduses.</span>


source: A
code: 15019
name: Väinjärve mõisa aednikumaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Arvatav valitsejamaja. Ühekorruseline krohvitud paekivihoone.  Kaetud viilkatusega.  Väljaehitatud katusekorrusega.  Hoone otsaviilud puidust. Aknad kuueruudulise jaotusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I v.</span>


source: A
code: 15020
name: Väinjärve mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvitud paekiviehitus. Kaetud lameda poolkelpkatusega. Sellel eenduv profileeritud räästakarniis. Hoone esifassaadi keskteljel  eenduv keskrisaliit, millel madal kolmnurkfrontoon räästakarniisidega. Keskrisaliidi laia peaust (kinnimüüritud) palistavad tugevalt profileeritud paarispilastrid. Hoone vertikaalseteks liigendajateks on  laiad rusteeritud  nurgaliseenid. Ka akna- ja ukseavad on raamitud lamedate krohviääristega. Otsaseinas poolviilus suur nelinurkne ava, millest kahel pool püstsed ovaalsed aknaavad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I v.</span>


source: A
code: 15021
name: Väinjärve mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvitud paekiviehitus. Kaetud lameda poolkelpkatusega. Sellel eenduv profileeritud räästakarniis. Hoone esifassaadi keskteljel  eenduv keskrisaliit, millel madal kolmnurkfrontoon räästakarniisidega. Keskrisaliidi laia peaust (kinnimüüritud) palistavad tugevalt profileeritud paarispilastrid. Hoone vertikaalseteks liigendajateks on  laiad rusteeritud  nurgaliseenid. Ka akna- ja ukseavad on raamitud lamedate krohviääristega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I v.</span>


source: A
code: 15022
name: Väinjärve mõisa kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline, klassitsistlikus stiilis, poolkelpkatusega kaetud, osaliselt krohvitud fassaadiga paekivist abihoone. Hoone paikneb piki maantee telge esifassaadiga mõisasüdame poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Teistest paremini on säilinud mõisahoovi poolne esifassaadi, mille keskmes ukseava, millest kahel pool paarikaupa pisemad aknaavad. Kahel pool ust on säilinud pilastri motiiv. Räästakarniisid poole säilinud. Hoone all on täiskelder, kuhu viivad kahel pool keskset ukseava sümmeetriliselt paiknevad madalad sissepääsud. Hoone otsafassaadidel on esimese korruse tasandil petikniššid, kelbaalusel viiluväljal kaks pisemat aknaava. Abihoone paikneb ühes ansamblis teiste samast perioodist pärinevate Piibe-Preedi-Koeru tee äärde jäävate abihoonetega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis rajati 17. sajandi esimesel poolel. Mõisa peahoone lasid 1860. aastatel ehitada Baranoffid, kes olid mõisa omanikeks aastatel 1853-84. Varem oli mõis kuulunud muu hulgas ka Rosenite suguvõsale. Viimased omanikud enne võõrandamist olid Engelhardtid. Pargi serval asuvad klassitsistlikus stiilis kõrvalhooned on ehitatud 19. sajandi esimesel veerandil. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Weinjerwe. 1920. aastatel asus mõisas tegutsema kool.</span>


source: A
code: 15023
name: Väinjärve mõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega kaetud, krohvitud fassaadiga paekivist elamu. Hoone paikneb mõisasüdames esifassaadiga peahoone poole. Avatäited on puidust. Hoone räästas on säilinud lihtsa profileeringuga karniis. Hoone tagaküljel olnud juurdeehitised ei ole säilinud. Eluhoone sobitub mahuliselt peahoonet ümbritsevasse mõisasüdame ansamblisse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I v.</span>


source: A
code: 15024
name: Ervita mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone on klassitsistlikus stiilis ehitis. rajatud 1820.- 30. aastatel. Ühekordne paekivist hoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ervita mõis on asutatud 1663.a. Alates 1853.a. kuulus mõis von Wredw suguvõsale. Peahoone on klassitsistlik ehitis, mis on 1820- 30. aastatel rajatud vana barokse hoone peale.</span>


source: A
code: 15025
name: Ervita mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on vabakujuline, asudes põhiliselt peahoone ees, moodustades suure avatud väljaku. Peahoone ees on  avar ringteega piiratud muruväljak. Kunagi oli avatud ka vaade Väinjärvele. Peahoone taga on tihe pargiosa, mis on fooniks peahoonele. Peahoone ees on kaks põhjaveetoitelist tiiki. Park on kohati metsastunud, kasuks tuleb vanade ja haigete puude eemaldamine. Samuti kipuvad tiigid soojemal ajal kinni kasvama.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pargi rajamist on alustatud19.saj.keskel, hiljem parki täiendati. Park on vabakujuline.</span>


source: A
code: 15026
name: Ervita mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlik, suur, uhke krohvitud paekiviehitus. Kaetud poolkelpkatusega, mille profileeritud räästakarniis on säilinud poolkelba kolmnurga all. Esifassaad on liigendatud  pilastritega, mis paiknevad nii üksiti, paariti kui ka kolmekaupa. Pilaastritega on rõhutatud hoone keskosas kergelt eenduvat keskrisaliiti. Pilastrid kannavad profileeritud vööd, mis on ukse kohal krepitud. Laia krohviäärisega aknad olid tiheda ruudustikuga. Aida laed olid võlvitud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. sajandi algul. 
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Paide rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 15027
name: Ervita mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, massiivne, 4- korruseline, tüvikoonusekujuline, paekivist hollandi tüüpi tuuliku kere. Katustamata, kuid omanud 8-tahulist laastkattega pead.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tuulik pärineb ilmselt 19 s. algusest, kuid ilmselt remonditud 1911 (vastava daatumiga tuulelipp oli veel 20.s. 70-ndatel katusel). 
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Paide rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 15028
name: Ervita mõisa möldrimaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, kõrge kelpkatuse ja mantelkorstnaga, krohvitud fassaadiga paekivist möldrimaja, mis paikneb mõisasüdamest mõnevõrra eemal mõisa tuuliku kõrval. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Lihtsa joonega hoone on rangelt sümmeetriline. Fassaadidel domineerivad paaris aknaavad. Sissepääs asub esifassaadi keskteljel. Varemetes olnud hoone algsed interjöörid ei ole säilinud. Eluhoone Restaureerimistööde käigus on taastatud seinte ülaosad ning hoone on saanud uue katuse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated mõisa kohta pärinevad 1663. aastast. 1725. aastal läks valdus Knorringitele, kes aastatel 1820.-30. ehitasid mõisa vana barokse peahoone asemele uue klassitsistliku peahoone. Alates 1853. aastast kuni võõrandamiseni kuulus mõis Wredede suguvõsale. Mõisa tuulik on tõenäoliselt valminud 19. sajandi alguses. Tuuliku juurde kuulub ka möldrimaja. Möldrimaja täpne ehitusaeg ei ole teada, kuid mantelkorstna järgi võib hoone dateerida 18. sajandi lõppu. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Erwita. Varemetesse jäänud möldrimaja asuti taastama 2010. aastate alguses. Restaureerimistööd lõppesid 2013. aastal.</span>


source: A
code: 15029
name: Koigi mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Koigi mõisa peahoone on stiililt varaklassitsistlik. Hoone on ühekorruseline, kelpkatusega.Esifassaadi liigendavad kolmnurkse viiluga lai, täiskõrguseni ulatuv keskrisaliit ja madalamad külgrisaliidid. Portaali markeerib neljale toskaana sambale toetuv madal portikus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisahoone on valminud 1771.a.</span>


source: A
code: 15030
name: Koigi mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on suur (7,6ha) mitmeosaline. 18. s. lõpus rajati koos peahoonega barokkaed, mida täiendati 19.s. II poolel vabakujulise osaga. Algne regulaarpark paiknes peahoone taga. Säilinud on põlispuude ridu. Selgelt piiritletud pargiosa lõpetasid kaks pidulikku ristkülikukujulist tiiki ja nende taga  veesilm milles  saar, kuhu viis sillake.  Esiväljak oli ringikujuline ning sümmeetrilise kõrvalhoonete paiknemisega. Vabakujuline pargiosa rajati peahoonest edelasse. Praegu asub siin vabaõhulava ning see on kasutusel rahvaürituste toimumise kohana. Mõisaansambli ja Tallinn-Tartu maantee vahele jääb Nõukogude ajal rajatud noor vabakujuline park.
Pargi teeb meeldejäävaks mõisa suunduv allee.
Dendroloogia
Pargi liigirikkus on keskmine (49), võõrliike 33. Parki iseloomustab harilike tammede suur osakaal. Mitmed neist õige suurte dimensioonidega. Haruldasemad  2 halli pähklipuud. Kooliaias on naturaliseerunud niitjas mailane ja murudes harilik kirikakar. 
(„Eesti pargid” 1, Tallinn 2007)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>18. s. lõpus rajati koos peahoonega barokkaed, mida täiendati 19.s. II poolel vabakujulise osaga.</span>


source: A
code: 15031
name: Koigi mõisa allee
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ca 300 m pikkune allee ääristab Tallinn-Tartu-Võru maanteelt mõisa suunduva sissesõiduteed. Puistu on säilinud osaliselt, kuid moodustab kogu allee osas ühtse terviku.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varem Stackelbergidele kuulunud Mäo kõrvalmõisa omandasid 1758. aastal Grünewaldtid, kes rajasid maadele eraldiseisva mõisa. Grünewaldtide kätte jäi mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Mõisa peahoone valmis 1771. aastal. Koos peahoonega rajati barokkaed, mida täiendati 19. sajandi teisel poolel vabakujulise pargiosaga. Sellest perioodist pärineb ka mõisa sissesõiduteed ääristav allee. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Koick.  Alates 1919. aastast tegutseb mõisas kool.</span>


source: A
code: 15032
name: Koigi mõisa pargi piirdemüürid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Parki ümbritsevad kõrged paekivimüürid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 15033
name: Koigi mõisa aednikumaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, krohvitud paekivihoone. Kaetud ühepoolse järsu kaldega katusega. Elamu liitub aeda ümbritseva ringmüüriga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s II p.</span>


source: A
code: 15034
name: Koigi mõisa tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk  krohvitud kivihoone</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt koos peahoonega 18. sajandi kolmandal veerandil.</span>


source: A
code: 15035
name: Koigi mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekordne  krohvitud paekivihoone. Hoonet katab lame kelpkatus, mille räästa all krohvikarniis. Hoone on ilmselt ümberehitatud 20. s II poolel. Hoone nurki ehivad nurgaliseenid ja aknaid laiad krohviraamistused.  Sissepääsu ees olnud kinnise veranda peal olnud rõdu. Valitsejamajale on tehtud  19. s II poolel juurdeehitus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehituskehand pärineb arvatavalt 18.s. lõpust.  Sellest annab tunnistust mõisasüdamiku plaan aastast 1819. Tiibehitus 19.s. II p.</span>


source: A
code: 15036
name: Koigi mõisa meierei
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne krohvitud paekivihoone. Hoonet katab viilkatus. 19 s II poolel on otsaküljele ehitatud suurejooneline neogooti portaal, mis kujutab liigendatud seinapinnaga astmikviilu. Nurki ehivad tugipiilaritega ja liigendatud pindadega neljatahulised nurgasambad. Keskosas seinapinnast eenduv kellatorn. Ülejäänud hoone ümberehitatud</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehituskehand pärineb arvatavalt 18.s. lõpust, kuuludes karjahoonete kompleksi.  Sellest annab tunnistust ka mõisasüdamiku plaan aastast 1819. Ehisportaal 19.s II pool.</span>


source: A
code: 15037
name: Koigi mõisa karjalaut
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne krohvitud paekivihoone. Hoonet katab viilkatus, mille räästa all lihtne laudkarniis. Hoone on kohandatud elamuks ja seetõttu ka ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehituskehand pärineb arvatavalt 18.s. lõpust, kuuludes karjahoonete kompleksi.  Sellest annab tunnistust ka mõisasüdamiku plaan aastast 1819.</span>


source: A
code: 15038
name: Koigi mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maa- ja paekivist ehitus, mis tänaseks varemeis. Esifassaad kujundatud kaaristuna. Suured, pealt kaarega aknaavad paekividest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehituskehand pärineb arvatavalt 18.s. lõpust.  Sellest annab tunnistust mõisasüdamiku plaan aastast 1819. Algne funktsioon oli arvatavalt nuumhärgade tall. Sellele  viitavad nii ehitusmaht, ehitusaeg ja paiknevus kohe viinavabriku kõrval.</span>


source: A
code: 15039
name: Jäneda mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 391
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline peahoone on neogooti suunitlusega juugendstiilis. Tunnetatav on romantiline lähtumine keskaegsest linnusearhitektuurist, hoonet iseloomustavad ebasümmeetriliselt liigendatud põhiplaan ja samalaadne üldsiluett: sihvakas 8-nurkne sakmikrinnatisega ripptorn SW-nurgal, teine, veidi madalam 4-nurkne torn N-otsal, astmikfrontoonidega lõpetatud risaliidid nii esi- kui ka tagafassaadil, kõrged sädemetepüüdjaga korstnad. Peasissekäik esikülje vasakus tiivas on kujundatud suure tihedaruudulise kaaravana, S- otsas paikneb rõduga veranda, mille ees on terrass, tagaküljel laskub tiigi suunas esinduslik mitmemarsiline trepp. Plastilised dekoratiivdetailid peaaegu puuduvad, põhirõhk on asetatud punase tellismüüri faktuurile ning seinu ilmestavad vaid ebasümmeetriliselt paigutatud erikujulised aknad. Sisekavatis lähtub funktsionaalsusest, esindusruumid on I korrusel. Intrjöörid on valdavalt ümber ehitatud, paremini on säilinud saal ja hall, milles on juugendstiilis kamin.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisat on esimest korda mainitud 1510.a. 1833-1919 oli mõis von Benckendorffide valduses. Peahoone on valminud 1913-1915 a ja ehitusmeistriks oli Nazimov. Intrjöörid on valdavalt ümber ehitatud 1922.a  A. Soansi kavandite järgi. Alates 1921. a on mõisas olnud põllumajanduslik õppeasutus. 1968-74 valmis peahoone juurdeehitis (arh V. Pormeister)</span>


source: A
code: 15040
name: Jäneda mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 391
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargi põhiosa on üles ehitatud arvukatele tiikidele, mis on omavahel ühendatud ja ühenduses ka Jänijõega. Tiigid on põhjaveetoitelised. Praegu on Jäneda park ehe maastikupark, minnes edela suunas sujuvalt üle parkmetsaks. Edelas piirnebki park loode-kagusuunalise oosiga, mis on ühtlasi Kõrvamaa maastikukaitseala piiriks. Pargi keskne veekogu on Jäneda Allikajärv, mida toidavad Allika oja ja põhjaallikad. Pargist lõunas asub Kalijärv ning põhjas Veskijärv. Hoonete lähiümbrus on kujundatud poolavatuna ning tiheda vabakujulise teedevõrguga. Allikajärve ja Piibe maantee vaheline ala on tihedama puistuga ja sealne kunagine looklev teedevõrk ei ole säilinud. Parki on pidevalt istutustega täiendatud ja hooldatud. Jahedaveelisel kalarikkal Allikajärvel pesitsevad laululuiged ning sinikaelpardid. 

Puittaimestiku liigirikkus on tähelepanuväärselt suur (üle 150 nimetuse), võõrliike (koos sortidega) on üle 130 (J. Elliku, O. Abner, A. Kaur, M. Raidma, V. Kuusmann 2005). Võõrliikide hulk on viimaste aastakümnetega oluliselt suurenenud (oli 51 – J. Elliku ja U. Roht, 1987; 18 – A. Paivel 1959). Pargis on esindatud enamik ajavahemikul 1970–1990 Eestis haljastuses kasutatud puittaimedest. Põlispuudest on tähelepanuväärsed jämedad hõberemmelgad (Salix alba var. sericea), millest jämedaima Ü=575 cm. Heas seisundis on peahoone eest loodesse kulgev läänepärnade (Tilia × vulgaris) rida. Leidub ka kena kuldkaskede (arukase ja sookase hübriid) (Betula × aurata) rida. Pargi erinevates osades kasvab suuri lehiseid. Jämedaim on euroopa lehis (Larix decidua), Ü=336 cm, mille latva on pesa teinud valged toonekured. Haruldasematest puittaimedest kasvab pargis hall mänd (Pinus banksiana), Ü=84 cm, kaunis pihlakas (Sorbus decora), 3 puud, H=2.4 m, hall nulg (Abies concolor), rühmas 7 puud, Ümax=61 cm, jaapani nulg (Abies veitchii), Ü=27 cm, alpi kuslapuu (Lonicera alpigena), H=1.7 m, harilik tselaster (Celastrus scandens), H=5 m. Peahoone kõrval on kena rosaarium ning juurdeehituse ees Eestis vastupidavamate rododendronite (Rhododendron) kollektsioon. Hajali üle pargi on üle 10 erineva hariliku elupuu (Thuja occidentalis) sordi. Tiigi kallastel on naturaliseerunud harilik katkujuur (Petasites hybridus) ja rohumaal salu-piiphein (Luzula luzuloides).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Parki asuti kujundama Benckendorffide ajal 19. sajandil. Enne seda oli siin tõenäoliselt väike regulaarse kujundusega park.</span>


source: A
code: 15041
name: Jäneda mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
alt_id: 392
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline, imposantne, tumedatest,lõhatud maakividest hoone. Akende ja uste piidad on kujundatud valge dolomiidiga ja sillused punase tellisega.  Vabriku edelaosas paikneb kõrge telliskivikorsten. Katus on kaetud eterniidiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>viinavabrik on ehitatud aastatel 1888-90 arhitekt F. Modi projekti järgi.</span>


source: A
code: 15042
name: Jäneda mõisa tall
type: ehitismälestis
alt_id: 392
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, eenduvate otsarisaliitidega, 1,5 korruseline hobusetall. Tumedatest, lõhatud maakividest hoone. Dekoratiivselt on kasutatud paekivi ja punast tellist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tall on ehitatud 1880-ndatel aastatel.</span>


source: A
code: 15043
name: Jäneda mõisa tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: 392
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tumedatest, lõhatud maakividest  pikk hoone. Hoone nurgad, sillused ja piidad on laotud punastest tellistest. Katus eterniidist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1880-ndatel.</span>


source: A
code: 15044
name: Jäneda mõisa härjatall 1
type: ehitismälestis
alt_id: 392
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ristkülikukujulise põhiplaaniga, ühekorruseline, kaetud kõrge viilkatusega, katusekatteks oli originaalis valtsplekk. Seinad on laotud tumedast lõhatud maakividest. Akna- ja väravaavade raamistus on laotud punastest tellistest  ning hoone nukades on kasutataud liivakivi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Jäneda mõisa härjatall 1 valmis 1892.a. ehitusmeister T.Dolgošovi käe all ja kuulub ühte ehitusperioodi talli 2, viinavabriku (1890 arhitekt F.Modi ), Hobusetalli 1888 jt. naabruses asuvate majandushoonetega, mis moodustasid stiililt ühtse ja hästi läbimõeldud majanduskompleksi.
Hoonet on erinevatel aegadel ümber ehitataud: väravate ja akende osas, seinte osas. Kirdepoolsele küljele on ehitatud silikaattellistest juurdeehitus ja edelapooolsel küljele muldkehandil kaldtee pööningule. 
Katuseharjal olnud tuulutuskorstnad on tänaseks lammutataud. Tallidevaheline sõnnikuhoidla on lammutataud, arvatevasti toimus see 1955-1960.ndatel.</span>


source: A
code: 15045
name: Jäneda mõisa härjatall 2
type: ehitismälestis
alt_id: 392
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone oli ristkülikukujulise põhiplaanuga, ühekorruseline, kaetud kõrge viilkatusega,   katusekatteks oli originaalis valtsplekk. Seinad on laotud tumedast lõhatud maakividest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Liik: Mälestise ajalugu
Jäneda mõisa härjatall 2 valmis 1892.a. ehitusmeister T.Dolgošovi käe all ja kuulub ühte ehitusperioodi talli 1, viinavabriku (1890 arhitekt F.Modi ), Hobusetalli 1888 jt. naabruses asuvate majandushoonetega, mis moodustasid stiililt ühtse ja hästi läbimõeldud majanduskompleksi.
Hoonet on erinevatel aegadel ümber ehitataud: tänaseks päevaks on säilinud lõunapoolne maakivist tagasein ja põhjapoolsed vundamendid ja müürid. Tallidevaheline sõnnikuhoidla on lammutataud, arvatevasti toimus see 1955-1960.ndatel.</span>


source: A
code: 15046
name: Jäneda mõisa karjalaut
type: ehitismälestis
alt_id: 392
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Põhimahus 1-korruseline, viilkatusega kaetud, historitsistlikus võtmes krohvimata tellisest fassaadiga laudahoone, mis paikneb mõisa majandushoovis tallihoonete läheduses. Avad paiknevad fassaadil korrapäraselt. Avatäited on puidust. Hoone koosneb mitmest omavahel liidetud mahust. Neist massiivseim on algne laudaosa, mille fassaadidel domineerivad madalad segmentkaarse sillusega aknaavad. Laudaosa põhjapoolsele otsafassaadile on viimasega risti ehitatud väiksem hoonemaht, mille tellisest viiluväljadel on dekoratiivsed niššid, petik- ja ümaraknad. Selle akna- ja ukseavasid toetavate silluste tellis on mitmel aval asendatud monoliitse valubetooniga. Suurema laudaosa lõunapoolsele otsafassaadile on hiljem lisatud viimasega samas võtmes, kuid veidi väiksem laut.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi II pool. (Riigi Teataja. Kultuurimälestiseks tunnistamine. 11.02.1998. nr 4. - https://www.riigiteataja.ee/akt/87777?tegevus=salvesta-link.)</span>


source: A
code: 15047
name: Jäneda mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: 392
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1- ja 2-korruseline, viilkatusega kaetud, puidust ja tellisest fassaadiga historitsistlikus stiilis eluhoone, mis paikneb mõisa majandushoovi serval esifassaadiga mõisa viinavabriku poole. Avad fassaadil paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Hoone koosneb kahest eriilmelisest osast. Esi- ja tagafassaadi keskosas domineerib 2-korruseline tellisest põikihoone, millest kahele poole jäävad madalad 1-korruselised puidust tiibhooned. Kitsa ja ca 60 meetri pikkuse hoone puitosad on lihtsa vormiga ja kaetud laudisega. Keskrisaliidina eenduva tellisest põikihoone esifassaadi keskel on kaks ukseava, mida ümbritsevad sümmeetriliselt paiknevad aknaavad. Kõigi avade silluseid rõhutavad tellistest segmentkaared. Keskosa esimene ja teine korrus ning kolmnurkfrontoon on teineteisest eraldatud tellistest karniisiga. Kolmnurkfrontooni keskmes paikneb suurem ümaraken. Ansambliliselt paikneb tellisest maht hoone esise hoovi keskteljel, millest ühele poole jääb mõisa sepikoda ja teisele poole kaalukoda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi II pool. (Riigi Teataja. Kultuurimälestiseks tunnistamine. 11.02.1998. nr 4. - https://www.riigiteataja.ee/akt/87777?tegevus=salvesta-link.)</span>


source: A
code: 15048
name: Jäneda mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: 392
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Teravkaarse kaaristuga ait. Peahoonele kõige lähemal asetsev kõrvalhoone. (http://www.mois.ee/jarva/janeda.shtml)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi lõpukümnendeil. (http://www.mois.ee/jarva/janeda.shtml)</span>


source: A
code: 15049
name: Jäneda mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
alt_id: 392
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Jäneda mõisa sepikoda on ühekorruseline, ristkülikukujulise põhiplaaniga kõrge viilkatusega maakivist seintega hoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.sajandi lõpukümnendil ehitatud  maakividest hoone.
Jäneda mõisat on esmamainitud 1510a. Mõis on vahetanud väga sagedasti omanikke. Alates 1830-test aastatest kuni 1919 aasta võõrandamiseni kuulus mõis von Benckendorffide suguvõsale.
Mõisasüdamiku esinduslik väljaehitamine algas 19.saj. lõpust.</span>


source: A
code: 15050
name: Jäneda mõisa kaalukoda
type: ehitismälestis
alt_id: 392
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega, horisontaallaudisega kaetud fassaadiga puidust abihoone, mis paikneb mõisa majandushoovis esifassaadiga valitsejamaja esise platsi poole. Otsafassaadidel on suured kahe poolega ukseavad ja nende ees kõrged kahe poolega puidust uksed, mis on idaküljes kaetud kalasabamustris laudisega ja läänepool vertikaallaudisega. Läänepoolsel fassaadil on ukse kohal viiluväljal profileeritud ristpalkidest ehismotiiv. Hoone värviti ja korrastati 2007. aastal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi II pool. (Riigi Teataja. Kultuurimälestiseks tunnistamine. 11.02.1998. nr 4. - https://www.riigiteataja.ee/akt/87777?tegevus=salvesta-link.)</span>


source: A
code: 15051
name: Jäneda mõisa puutöökoda
type: ehitismälestis
alt_id: 392
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega, krohvitud fassaadiga abihoone. Hoone paikneb ca 50 meetri kaugusel peahoonest, asetsedes esifassaadiga viimase poole. Avad paiknevad funktsionaalselt. Avatäited on puidust. Peahoonepoolse fassaadi idaosas on suurem kahepoolne ukseava, millest läänepoole jäävad kolm korrapärase asetusega vertikaalset aknaava. Hoone tagafassaadi lääneosas on kaks aknaava, mille ees väikeseruudulised aknad. Nendest itta jäävad kaks ebakorrapäraselt paiknevat ukseava, millest üks asetseb hoone maakividest vundamendi kohal. Hoonel puuduvad korstnad. Otsafassaadi vertikaallaudisega kaetud viiluvälja räästas on ristiasetsevate profileeritud palkidega ehismotiiv, sarikate otsad on profileeritud. Ansamblis paikneb hoone mõisa peahoone kõrval asuvast aidast lõunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi II pool. (Riigi Teataja. Kultuurimälestiseks tunnistamine. 11.02.1998. nr 4. - https://www.riigiteataja.ee/akt/87777?tegevus=salvesta-link.)</span>


source: A
code: 15052
name: Jäneda mõisa turbiinihoone
type: ehitismälestis
alt_id: 392
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1,5-korruseline, viilkatusega, osaliselt krohvitud fassaadiga puidust abihoone. Hoone paikneb mõisaansambli äärealal. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Keskmise suurusega hoone lõunaküljele jääb väiksem sissekäiguga väljaehitis. Algselt on hoone olnud kaetud horisontaalse laudisega, millest on säilinud hoone idapoolne otsafassaadi kate koos kolme ümaraknaga viiluväljal. Samuti on laudvoodriga sissepääsuga tuulekoda. Ülejäänud hoone seinad on hiljem kaetud plaadiga ning krohvitud. Osaliselt on alustatud ka tellisest voodri ladumist. Hoone läänenurgas paikneb funktsionalistliku iseloomuga nurgaaken. Läänefassaadi viiluväljal on säilinud algne ristatud palkidega mõisakompleksi hoonetele omane dekoratiivne motiiv. Algselt on katus olnud kaetud laastuga. Sarikaotsad on profileeritud. Hoone kõrval on säilinud sild ja sillapiirded.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>20. sajandi I pool. (Riigi Teataja. Kultuurimälestiseks tunnistamine. 11.02.1998. nr 4. - https://www.riigiteataja.ee/akt/87777?tegevus=salvesta-link.)</span>


source: A
code: 15053
name: Jäneda mõisa vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: 393
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on 2,5 korruselise, mitmes järgus ehitatud, krohvitud kivihoonega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veski vanimad osad pärinevad 18.- 19. sajandist. Veskit on rekonstrueeritud 1937. ja 1965. aastal. Muinsuskaitse all alates 01.08.1973. a.
Veski katus on lagunenud, vahelaed on sisse vajunud ja avad lahti. Seintel on läbijooksudest tekkinud ulatuslikke niiskuskahjustusi.</span>


source: A
code: 15054
name: Lehtse raudteejaama hoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Raudteega põiki oleva 1-korruselise, viilkatusega keskosaga liituvad veidi madalamad, raudteega rööpsed, madala poolkelpkatusega lühikesed tiivad. Kõrgem transeptjas keskosa moodustab mõlemale pikiküljele viiluga keskrisaliidi, millel asetsevad aknad on kõrgemad ülejäänutest. Hoone nurki rõhutavad paekivist, valgeks värvitud redelliseenid. Samamoodi on viimistletud madala segmentkaarega akende ja välisuste framuugiosa ääristav, dekoratiivse lukukiviga paekiviraamistus. Jaamahoone sein on liigendatud kolmeks rõhtvööndiks valgeks värvitud tellissimsside abil, milledest alumine kulgeb akende allääre kõrgusel ja ülemine katuseräästa ning akende vahel. Ülemist rõhtvööndit ilmestavad hoone pikikülgedel puitvoluudid, mis toetavad räästast. Keskrisaliidi viilu kaunistab räästa küljest rippuv puitsirm, mida täiendavalt toetavad seinast väljaulatuvatelt telliskonsoolidelt lähtuvad kaldtoed. Rippsirmi keskosas olev ristkülikukujuline väljalõige paljastab viilu keskel asetseva sõõrakna, mille ülemist poolt ääristab valgeks värvitud paekiviraamistus. Sarikaotsad on kujundatud ehisdetailidena ja katuseräästast ääristab puitpits. Peaootesaalil on puitvoodriga kassettlagi, mida ääristab hammasvöökarniis; krohvi ja puitlambriiga viimistletud seinad, tsementplaatidega kaetud põrand ja kahepoolsed profileeritud tahveluksed (ühel nendest originaalne käepide). Ruumis on kaks küttekeha – ümar plekkahi ja valge kahhelahi. Väiksemal ooteruumil on profiilkarniisiga peegelvõlvlagi, krohvitud seinad ja linoleumpõrand. Küttekehaks on ümar plekkahi. (M. Jänes, U. Oja Eesti raudteearhitektuuri ülevaade. Muinsuskaitseameti tellimusel)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1897. a tüüpprojekti järgi.						</span>


source: A
code: 15055
name: Lehtse mõisa peahoone varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone on varemetes. Hoone põhikorpusest on säilinud keldrid ja väike osa maapealsetest müüridest. Hoone idaosas pakinev neogooti stiilis torn on varisemisohtlik - torni vahelaed on sissevajaunud ja torni ülaosa mureneb. Torni kõrguseks on u. 20 meetrit.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lehtse mõisahoone ehitamise ajaks peetakse 1860-ndaid aastaid. Torn lisati 1884.a parun F. A von Hoeningen-Huene poolt. 1919. a mõis riigistati ja sinna pandi elama vaesemaid vallakodanikke. 1934. a loodi aktsiaselts, mis tegeles mõisa ehituskivideks müümisega. Ettevõtmises osales ka tolleaegne vallavalitsus. Sellest ajast on mõisa peahoone seisnud varemetes.</span>


source: A
code: 15056
name: Paide kaubahoovi ärihoone
type: ehitismälestis
alt_id: 370
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sammasfassaadiga, L-kujulise põhiplaaniga, kõrge kivist kelpkatusega poehoone.  Välisilme määravad esifassaadi kuus saledat toskaana orderis puitsammast, mis kannavad kaugele ette ulatuvat varikatust. Pika t. ääres sekundeerisid sellele kaks portikuse-taolise kujundusega sissekäiku (hävinud). Väljaku pool oli kaks eraldi sissepääsuga poeruumi, nende alt avar 2-lööviline võlvkelder (rajamisaeg teadmata, mainitud 1823). Pika t. äärses elamu tiivas säilis varasem ruumijaotus keskse mantelkorsten-köögiga. 
Interjöörid on ümber ehitatud, fassaadidel on suurendatud aknaid ja ümber paigutatud sissepääse. - Õuel 19. s. algusest pärit madal rõhtpalkidest ait. 
(A. Lass, Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitati kokku kahest vanemast majast - 18. s. IV v. Pika t. äärde püstitatud elamust ja 19. s. alguse poekesest; proj. 1849, arh. ja ehit.-meister J. G. Mühlenhausen. 1920. a-tel liideti Pika t. äärse tiivale veel üks väiksem (poe?)ruum S-küIjel. </span>


source: A
code: 15057
name: Paide kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 371
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Korduvalt ümber ehitatud paekivist hoone.  Kõrge kelpkatuse ja ümarkaarakendega saalkirik. Torn asub hoone lõunaküljel 1909-1910 ehitati lääneeeskoda ja 4-nurkne koor. Kiriku välisilme kujundavad reljeefsete krohviraamistustega ümarkaarsed aknad.
 Püha Risti kiriku altaripildi on maalinud Nikolai v. Baranoff  Carl Timoleon v. Neffi originaali järgi, mis asus keiserlikus kabelis Peterburis. Altarinishi on kujundanud kunstnik A. Roosileht</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1786. a. valmis kõrge kelpkatuse ja ümarkaarakendega saalkirik, mille lõunafassadil oli barokkstiilis torn. Tulekahjus 1845.a. hävis barokne vahegaleriiga tornikiiver ja katus. 1847-48 taastati arh. G.Mühlenhauseni projekti järgi uus, neobaroksete sugemetega hilisklassitsistlik kirik.</span>


source: A
code: 15058
name: Paide kirikuaed
type: ehitismälestis
alt_id: 371
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>ca 50 m2 suurune haljastaud plats, mis on ümbritsetud paekivi soklil asetseva sepisaiaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 18. saj. lõpul.</span>


source: A
code: 15059
name: Paide kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 371, Kunstim reg-nr 254-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaia mõõdud: vaheposti kõrgus 205 cm (peauksest idas), sepise kõrgus 144cm, paneeli laius 212 cm. Peauksest läänes posti kõrgus 273 cm, posti laius keskelt 63 cm, jalami laius 72 cm.
 Materjal: paas, raud
 Dateering: 1895-1898.a
 Tehnika: tahutud, sepistatud
Sepistatud piire on rajatud kõrgele paekivist soklile. Väravapostid on tahutud paekivist ja tipnevad kahe laternaga peasissepääsu juures. Väravaehitis koosneb kahe poolega väravast lõunaküljel ja kahest ühe poolega külgväravast. Piirde ülaosa ehivad väravavarbade kolmetiste teravaotsaliste ehisdetailidega varustatud tipud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Piirdemüür kulgeb kirikuhoone lõuna ja lääneküljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18. saj. lõpul. Kirikuaed ja sepispiire valmis ajavahemikul 1895-1898. Restaureeritud 1990-te aastate algul. Laternad restaureeriti 2008.aastal Kanuti restaureerimistöökojas Tallinnas.</span>


source: A
code: 15060
name: Paide magasiait
type: ehitismälestis
alt_id: 372
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitatud Vallimäe W-nõlva alla mingi vanema hoone müüridele, 
ehitusmaterjalina käsutati linnuse lammutamisel saadud paasi, sh. üksikuid raidkive. Ait on pikliku ristkülikulise plaaniga, kõrge S-kivist poolkelpkatusega. Esifassaadi keskel kähe rustikaliseeni vahel laias krohvraamistuses segmentkaarne ukseava. Siseruum oli puitpostidega jagatud kaheks salvedereaks. Möödunud sajandi keskel rajati hoone esiküljele juurdesõidutee alla ruumikad võlvkeldrid. Sajandi teisel poolel on hoonet käsutatud arestimajana.
(A. Lass, Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Riigi viljamagas, rajati 1786 kohustusliku ehitisena pärast Paide nimetamist kreisilinnaks.
Restaureeriti 1984 (arh. V. Rohtla).</span>


source: A
code: 15061
name: Paide kohtuhoone
type: ehitismälestis
alt_id: 373
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline, kõrge kelpkatusega varaklassitsistlik kivimaja. Peafassaadi liigendab vähe-eenduv astmeline keskrisaliit, mida raamivad rustikaliseenid. Hoone kesktelge kroonib väike kolmnurkfrontoon, rõht-liigendust rõhutavad karniisi-vööd. 2-ja 3-kaupa rühmitatud
aknaid ümbritsevad laiad krohv-raamistused. Algne plaanilahendus oli telgsümmeetriline, avara keskvestibüüli ja piki hoonet kulgeva vahekoridoriga mõlemal korrusel. Tänavapoolsed ruumid reastusid anfilaadina. Soklikorrus võlvitud. Kokku oli hoones u. 20 ruumi: kreisikohtu kantselei ja istungisaal, linnafoogti kantselei ja istungiruum, kreisirentei, arhiiv, ekspediitoriruum, ka vahituba vangikambriga ning kojamehe korter jt. 
 Kui hoone kohandati linna algkoolihooneks ehitati NW-nurgale juurde 2-korruseline tiib jalutuskoridori ja kähe klassiruumiga mõlemal korrusel. Olemasoleva hoone õueküljele ehitati uus poolkaarjas trepikoda, muudeti ka peakorruse ruumijaotust. Tänavafassaadis uuendati aknad ja portaal, selle köhale tehti sepisvõrega konsoolrõdu. 
 (A.L.ass,  Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Proj. kubermanguarhitekt  J. Chr. Mohr, valmis 1790; sama projekti järgi on ehitatud kreisihooned ka Haapsalus ja Rakveres.
 1924-25 kohandati linna algkooliks (arh. T. Mihkclson)
1978 liideti varasemale juurdeehitusele 2-korruseline saal-võimla ja klassiruumide plokk (EKE P, arh. M. Kordemets).</span>


source: A
code: 15062
name: Elamu Paides Tallinna t. 31
type: Elamu
alt_id: 374
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Madal ühekorruseline palkmaja kõrge kivist poolkelpkatusega, seinad vooderdatud laiade laudadega. Esifassaadi] hilisklassitsistlik, sammasportikusena kujundatud sissekäik, geomeetrilise nikerd-dekooriga välisuks ja piirdelauad, aknaraamistused, nurgaliseenid
Interjööris on säilinud talalaed ja nikerdatud tahveluksed piirlaudadega. - Õueansamblis väike rõhtpalkidest, kivikatusega saun-pesuköök ja ait (hiljem on sellega liidetud uus elumaja krundi nurgal). 
(A.Lass, Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. Sarnasus detailides 1848 ehitatud kaubahooviga viitab arh. J. G. Mühlenhausenile</span>


source: A
code: 15063
name: Elamu pesuköök Paides Tallinna t. 31
type: Elamu
alt_id: 374
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, vernakulaarses võtmes saun-pesuköök, mida katab viilkatusega. Hoone rõhtpalkidest fassaadid on kaetud laudisega. Avatäited on puidust. Hoone lõunaotsas on väikesemõõduline ukseava. Krundisügavuses paikneva aia poole suunatud idafassaadil on väike nelja-ruuduline aknaava. Restaureerimistööde käigus on hoone saanud uue katuse. Varem katmata palgid on kaetud laudisega. Saun-pesuköök asub eluhoone tagaküljel samuti kompleksi kuuluva ait-kuuri kõrval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Abihoone kuulub tõenäoliselt 19. sajandi keskel ehitatud elamu juurde. Hoone restaureeriti aastatel 2010-2011.</span>


source: A
code: 15064
name: Elamu kuur Paides Tallinna t. 31
type: Elamu
alt_id: 374
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, vernakulaarses võtmes ait-kuur, mida katab viilkatusega. Hoone rõhtpalkidest fassaadid on kaetud laudisega. Hoone paikneb  esifassaadiga tänava poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Tagasiastega peafassaadi keskel on kaks hoiuruumidesse viivat ukseava. Hoone põhjapoolse otsaga on hiljem liidetud suurem eluhoone. Ait-kuur asub eluhoone tagaküljel samuti kompleksi kuuluva saun-pesukuuri kõrval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Abihoone kuulub tõenäoliselt 19. sajandi keskel ehitatud elamu juurde. Hoone restaureeriti aastatel 2010-2011.</span>


source: A
code: 15065
name: Paide linnuse varemed
type: Linnus
alt_id: 375
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Soode ja jõega hästi kaitstud kõrgendiklinnuse tuumikuks oli võimas kaheksatahuline bergfriedi-tüüpi peatorn Pikk hermann, millega liitusid juba algselt linnuseehitised. Kastellitaolist linnust ümbritses umbes 2 m paksune ringmüür. Peatornil oli kuus korrust (müüri paksus kuni 2,45 m, kõrgus umbes 30 m), millest ülemine oli lahtine võitlusplatvorm; alumist enam kui 9 m kõrgust pimedat korrust, mida kasutati külma moonalaona, kattis luukavaga kuppelvõlv. Ainus sissepääs torni paiknes teisel korrusel, mis oli servjoonvõlvidega kaetud ja hädapärase eluruumina kaminaga varustatud. Teiselt korruselt viis müüritrepp ülemistele korrustele ja ka alla moonakeldrisse. Kuppelvõlv oli ka neljandal korrusel, kolmandal ja viiendal korrusel oli puulagi.
14. sajandi esimesel poolel rekonstrueeriti linnus konvendihoonetaoliseks linnuseks, millel oli tõenäoliselt vaid kolm tiiba; põhjatiivas paiknes kabel ja idatiivas arvatavasti kapiitlisaal ja dormitoorium (tõenäoliselt selles sisehoovis hukati Jüriöö ülestõusu algul 1343. a. läbirääkimistele kutsutud eestlaste vanemad) ning mingid ehitised lõunatiivas.
14. sajandi lõpus ja 15. sajandil kõrgendati ja tugevdati ringmüüri ja laiendati põhja suunas; vallikraave süvendati. Lääneküljele püstitati flankeeriv väravatorn, mille jalg- ja peaväravat kaitses vallikraavile ulatuv tõstesild (sama Padise väravatornil); värava vastas läänevallide all paiknes pikk tallihoone. Ida- ehk Veevärav paiknes kabeli kirdenurga kõrval, kus teda kaitses kabeli nurgal olev konsooltorn (sama Tallinna Toompea Pilsticker). Veevärava eeskaitseks püstitati nelinurkne Püssirohutünn, mis oli mõeldud ka tulirelvadele. Rida abiruume paiknes põhjamüüri taga avaras majandushoovis, mida kaitsesid kaks nurgatorni ja kirde-eesruum (viimasest pääses ka Veeväravasse). Tõenäoliselt 16. sajandi keskpaiku kindlustati linnuse välisnurgad bastionidega (osaliselt tänini jälgitavad).
(Jevgeni Kaljundi, Eesti arhitektuur III).
Linnuse rajamisaega, s.o. 13. sajandisse dateeritavaid ehitisi seni Paide linnusel kindlaks tehtud ei ole. Vanimate linnuse ehitusetappidena on siin näha 14.s.  rajatud konvendihoone gabariidid ja osaliselt ka selle siseruumide plaanilahendus. 
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paide ordulinnus rajati 1265. või 1266. a. ordumeister Konrad v. Manderni ajal. 
Rekonstrueerimised ja suuremad juurdeehitustööd toimusid 14.s ja 15.s lõpul. 
Liivi sõjas sai linnus korduvalt kannatada, selle vallutasid venelased 1573. a., rootslased 1581. a., Poola-Rootsi sõja käigus poolakad 1602. a.; 1608. a. langes ta pikemaks ajaks uuesti rootslaste kätte; oli veel 17. sajandi alguses linnusena arvestatav. 
Pikk Hermann ja läänepoolne väravaehitis restaureeriti aastatel 1895-97 (arh. W. Neumann).
II maailmasõja alguses lasid taganevad Nõukogude väed peatorni õhku. 1980. aastate algul valmis torni taastamisprojekt (arh. K. Aluve). Alates 1985. a. toimusid arheoloogilised kaevamised ja konserveerimistööd (arheoloog K. Lange), torn taastati aastatel 1990-93.</span>


source: A
code: 15066
name: Paide linnuse bastionid ja vallikraavid
type: Linnus
alt_id: 375
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vanade linnaplaanide põhjal tugines kavatise skeem ruudulähedase põhiplaaniga kurtimidele küljepikkustega u. 160x180 m. Nurkades olid teravnurkselt eenduvad, kurtiiniga pea samakõrgused bastionid, neist üks väike (NO-nurgas, linna vesiveski lähedal) arvat. vanaitaalia, kolm suurt arvat. uusitaalia süsteemis; NO-bastioni kurgus paiknes kiviraketega kaev. Vallid olid tehtud pinnasest, mis võeti vallikraavist; see ümbritses kogu kindlust; vallide kõrgus kraavi põhjast oli 8-10 m. Andmeid vallide kivi-välisvoodri kohta ei ole, kurtiinivallide sisekülgede tegemisel kasutati ära ordulinnuse vanu eesmüüre. Spetsiaalset valliväravat nähtavasti ei olnud, juurdepääs asus W-küljel; seal oli säilitatud ka linnuse vana sügav vallikraav (jäi kurtiini ja linnuse vahele), ühtlasi oli peavalu kraavi väliskaldal [683 säilinud veel vana u. 135 m pikkune tallihoone. Vallikraav oli põhiliselt kuiv, kuid ;siiski ühendatud linna S-, W- ja N-külgedel olnud kraavi ja ojadega. O-küljel moodustas täiendava vesitõkke paisutatav Paide (Pärnu) jõgi. 
(Jevgeni Kaljundi, Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 16. saj. lõpul- 17. saj. algul rootslaste poolt</span>


source: A
code: 15067
name: Elektrialajaam Paides Lai t. 8
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Traditsionalistlikus võtmes, osaliselt krohvitud fassaadiga punasest tellisest elektri alajaam, mis paikneb tänava servas esifassaadiga viimase poole. Romantilises laadis lahendatud alajaama tornilaadses väliskujunduses domineerib fassaadimaterjalide kontrast laiade krohvitud nurgaliseenide ja tellisest seinapinna vahel, ning kõrge ülespoole keeratud servaga telkkatus, mille lõikab kaheks osaks katusest välja kasvav massiivne harjatorn.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Alajaam on tõenäoliselt ehitatud 1920. aastatel.</span>


source: A
code: 15068
name: Koolihoone Paides Tallinna t. 60
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Endisest koolihoonest on säilinud ainult kivist sokliosa, hoone ülejäänud maht on tulekahjus hävinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone seinal oleva raidkivi dateeringu põhjal on hoone ehitatud 1869. aastal. Maja kuulus Paide kaupmehele Peter Wilhelm Hoffmannile. Tema lesk müüs hoone 1902. aastal Paide linnavalitsusele, misjärel hakati hoonet kasutama koolimajana. Endises Hoffmanni villas alustas 1902. aastal tegevust Paide tütarlastekool, millest 7 aastat hiljem kasvas välja Järvamaa esimene gümnaasium. 1. septembril 1909. aastal muudeti senine tütarlastekool Paide Tütarlaste Gümnaasiumiks, mis 1910. aastal kolis vastvalminud koolihoonesse Posti tänaval. Endine Hoffmanni villa anti poeglaste linnakooli kasutusse, millest edaspidi arenes Poeglaste Reaalgümnaasium.
1. novembril 1924. a asutati Järva maakonna ja Paide linna Puu- ja Rauatöökool, mis alustas tegevust Tallinna tänaval endise poeglaste gümnaasiumi hoones. Tallinna 60 hoone soklikorrusel olid sisse seatud metalliosakonna õpperuumid ning tööstuskoolil oli ka oma jõujaam, mis andis koolile elektrienergiat. Teisel korrusel paiknesid klassiruumid ja puutöökoda. Saaliks kasutati teise korruse keskel olevat suuremat ruumi.
1927. aastast sai kooli uueks nimeks Paide Tööstuskool.</span>


source: A
code: 15069
name: Simsoni vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vesiveski on ristkülikukujulise põhiplaaniga paekiviehitis, mille ülemine puuosa on hilisem juurdeehitus. Endine Simsoni vesiveski on linnuse lahutamatu osa märkides samalajal ära kunagise jõesängi asukoha.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski on käesolevas kohas ära märgitud 1683.a. Waxelbergi plaanil. Paekivist vesiveski ülemine puuosa  on hilisem juurdeehitus aastast 1931.</span>


source: A
code: 15070
name: Paide raekoda
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hilisjuugendlik kelpkatusest eenduva neobarokse kõrge uugiga kivihoone, mille vanemat osa markeerib peafassaadil dekoratiivne hammaslõikega karniis. Uksi ääristavad hilisjuugendlikud piirded. Interjöör on sõjajärgsetel aastatel ümber ehitatud. (J. Viires, 1997)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algne 1-korruseline elamu ehitati 19. sajandi esimesel veerandil. 1913. aastal läks hoone Paide linna valdusesse. 1920. aastal ehitati hoone ümber tollase linnapea E. Burfeldti projekti järgi, millega lisati hoonele teine korrus. (J. Viires, 1997)</span>


source: A
code: 15071
name: Purdi mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 394
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Barokne, ühekorruseline kivihoone. Kaetud murdkelpkatusega. Suhteliselt iseseisev on hoone kahe korstna ja mansardkatusega keskosa; pikiküljel liituvad sellega madalamad poolkelpkatusega tiibhooned. Keskkohta rõhutavad terrass-rõdu peasissepääsu ees ning katusepinda lõikuv barokselt kõrge kahe aknaga risaliit. Viiluvälja segmentkaarses petikus ehiskonsool. Ühtse fassaadirütmi loovad ümar- ja segmentkaarsed akna- ja ukseavad. Dekoor lakooniline: hoonet kujundavad baroksed katuseaknad, lihtsad katusekarniisid, nurgapilastrid tagafassaadil. 19. sajandi teisel poolel ehitati pargi poole raskepärane kiviplokkidest veranda. Soklikorrus on võlvitud.
Põhikorruse algne anfilaadne ruumijaotus on lõhutud keskkoridoriga. Säilinud on barokse viimistlusega saal põhjapoolses tiibhoones.
(Olev Suuder, Eesti arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Purdi mõisa keskaegne eelkäija asus Ojatagusel (saksa k Oientacken), praegusest mõisasüdamest 3 kilomeetrit läänes. Seal paiknenud ordumõis kuulus algul Tallinna, hiljem aga Paide linnusefoogtile. Liivi sõja käigus põletasid Vene väed 7. juunil 1560 Ojataguse mõisa maha. Sõja järgselt läksid endise ordumõisa mõisa maad Burtide valdusse, kes rajasid uue mõisasüdame praegusse kohta. Mõisa saksakeelse nimena Noistfer võeti kasutusele paikkonna ajalooline eestikeelne nimetus; eestikeelne nimekuju Purdi tuleneb omanike perekonnanimest. Burtid ehitasid mõisa 17. sajandil kivihoonestusena välja; see hävis aga arvatavasti Põhjasõjas, mil kogu ümbritsev maa-ala rüüstati. 
18. sajandil läks mõis von Baranoffide aadliperekonna omandusse. 1760-70tel aastatel püstitas C. G. v. Baranoff praeguseni säilinud barokse peahoone. Hoone keskosa pärineb arvatavasti 17. sajandi kiviehitistest. 19.s. II p. ehitati pargi poole veranda. 
Kuni 2000. aastani tegutses mõisahoones kool, kaasajal on mõis eravalduses.
(Eesti mõisaportaal)</span>


source: A
code: 15072
name: Purdi mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 394
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väikse ( 3ha) pargi võib jagada kahte ossa - peahoone esine ringtee ja selle ümbrus koos Anna poole suunduva puiesteega ja peahoone ning jõe vaheline ala.
Reljeef pargi esiosas on tasane, peahoone taga on astanguline langus Pärnu jõe suunas.
Peahoone taga asub nn tõeline park. Pärnu jõeni laskuv ala on jagatud kaheks. Põhjapoolne osa jaotub kolmeks jõe poole madalduvaks terrassiks. Terrassid kujundati ilmselt iluaiana. Lõunapoolses osas kulgevad peahoonega risti kaks puiesteed alumises servas asuva pikliku tiigini. Lõuna poolt on park piiratud kivipostidega raudaiaga.  
Park on keskmise liigirikkusega, peapuuliik  on tamm.
Okaspuudest kasvavad pargis harilik elupuu, harilik kuusk, torkav kuusk.
Lehtpuudest esinevad harilik pärn, harilik jalakas, hall lepp, harilik vaher, harilik saar.
Põõsastest kasvavad suur läätspuu, harilik sirel, harilik sarapuu, punane leeder.
(pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park rajati 18. sajandi III veerandil baroksele mõisaansamblile iseloomulikult regulaarstiilis.
Ajaloolises läbilõikes Purdi pargist võib rääkida juba  17. sajandi lõpust, kust pärinevad teated härrastemajast idas paiknevast iluaiast. Kuid kindla plaanilise materjali puudumise tõttu jääb see ainult teabeks.</span>


