# places

source: A
code: 12622
name: Ohvrikivi "Suur kivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 2499
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub Upa-Leis maanteelt (tee nr 79)loode poole keeravast Raba teest ligikaudu 325 m kirde pool, avatud maastikul.</span>


source: A
code: 12623
name: Kiviaja asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 122-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neoliitiline asula avastati kruusakarjääri rajamisel. Mullakihi eemaldamise järel 0,45 ha suuruselt alalt täheldati kruusakihi pinnal tumedamaid laike, mis on kiviaja asula kultuurkihi sügavamad osad. 1977-1978. aastal uuriti paljandunud laigud - kokku oli neid rohkem kui 140 - arheoloog L. Jaanitsa juhatusel läbi: peaaegu pooled neist osutusid maasse süvendatud leeasemeiks, osa majapidamisega seotud aukudeks. 

Kaht lohku oli kasutatud matmiseks. Ühes neist oli kaks täiskasvanu luustikku. Need olid selili, ühe pea kirdes, teisel lääne-edelas. leiti ka väikelapse luid. Hauapanusteks olid luuharpuun, õõstalb, merevaigutükke, lubjakivirõngas, väikese röövlooma lõualuu ja kvartsitükke; eriti rohkesti oli aga hauas loomahammastest ripatseid (ühe luustiku juures 73, teisel 35 ripatsit). Matmisel oli hauda puistatud punamulda. Teises hauas oli konksusasendis luustik paremal küljel, pea lääne poole, põlve lähedalt leiti poolik kivitalb. 

1979. aastal jätkus buldooseriga vallidesse kuhjatud asula kultuurkihi läbiotsimine. Asula on tekkinud hilismesoliitikumis. Põhiline leiumaterjal pärineb Saaremaa varaneoliitikumist (primitiivsed kivitalvad, silmata kirved, lihvimiskivide tükid, kvartsesemed). Vähe on loomaluid (peamiselt on esindatud hüljes), luuesemete tükke, jämeda koostise, riibitud (rihveldatud) pindade ja vähese ornamendiga keraamikat. Ainult seliliasendis luustikud pärinevad neoliitikumi hilisemast järgust, kammkeraamika kultuuri ajast. 

[Arheoloogia Eestimaa teedel; J. Selirand, V. Lõugas, Tallinn 1988, lk 212]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kiviaja asulakoht on kasutusel olnud hilismesoliitikumist (6500-4900 eKr)  hilisneoliitikumini (3200-1800 eKr) III - II aastatuhandel e.m.a. 

1977. aasta kevadel alustas Saaremaa TREV kruusa kaevandamist Pihtla vallas Kõnnu küla juures. (Kuressaare-Kuivastu mnt 15. km-lt 2 km Pihtla poole). Pärast pinnase koorimist märgati heledal kruusal tumedaid laike. Tööd katkestati. Tallinnast kohale kutsutud arheoloog tegi siin kindlaks kiviaja asulakoha olemasolu. Veel samal aastal alustati ja järgnevail aastail jätkati asulakohal arheoloogilisi kaevamisi (V. Lõugas, L. Jaanits). kahjuks tekitati kruusa kaevandamisega kõrval asuvas karjääris vanima kiviaja asula kultuurkihile korvamatut kahju. 

[Kingissepa rajooni ajaloo- ja kultuurimälestised; O. Pesti, K. Rikas, Tallinn 1983, lk 12]

Pärast kruusakarjääri rajamist terveks jäänud kultuurkihti lõhkus mitmel korral Kõljalal sovhoos. 1979. aastal sai asulakoha lõhkumise eest kohtulikult karistada üks sovhoosi töödejuhataja. Viimase terveksjäänud lapi Saaremaa vanimast asulakoha kultuurkihist, mille keskel seisis arheoloogiamälestise tähis, kündis aga ümber üks Kõljala sovhoosi karjak 1982. aasta sügisel, et sinna kultuurheina külvata. Jälle tuli pöörduda muinsuskaitseseaduse alusel kohtu poole, karjakut karistati ühe aasta paranduslike töödega.  

[Arheoloogia Eestimaa teedel; V. Lõugas, J. Selirand; Tallinn 1988]</span>


source: A
code: 12624
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 724
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on looduslikul kõrgendikul paikneva kivikalmega, mille pikkus kagu-loode suunas on ligikaudu 104 m, laius 10-17 m ja kõrgus 0,5-0,75 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Sutu lahe kirderannast maismaapoole jäävast Sutu külateest (nr 5920013) kirde pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Keskmise rauaaja kalmistu pärineb 400 - 800 a pKr. Kivikalmet on mainitud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 112.
Koguteos Saaremaa; A. Luha, E. Blumfeld, A. Tammekann
/.../ Sutu (end Leina) küla Kiili talu karjamaal, Keldrimäe ja Sihi talu vahel on kruusasest ja kivisest maast leitud käevõrusid, sõrmuseid, odaots jms. /.../</span>


source: A
code: 12117
name: Linnus "Varbola Jaanilinn"
type: Linnus
alt_id: 1616
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asukoha poolest kuulub paekõrgendiku põhjapoolsel otsal asetsev Varbola Jaanilinn neemiklinnuste hulka. Linnuseala ümbritseva valli tõttu sarnaneb ta ringvall-linnustega.
Varbola on suuremaid ja tugevamaid Eesti linnuseid. Koos vallidega ulatub linnuse pindala 5 ha, sellest õueosa on 2 ha. Valli kogupikkus ulatub üle 580 m.
Linnuse valli kõrgus ulatub väljastpoolt maksimaalselt 9-10 m. Valli hari on pealt kumer - harja laius on umbes 2-3 m. Valli laius jalamilt ulatub 25-30 m.
Valli nõlvad praegusel kujul on tekkinud ilmselt varisemise tulemusel. Algselt on valli küljed üles laotud kuivmüüritisena. Linnuse edelaküljel on välisnõlva ülaosas algne laotud müüritis välja puhastatud ja nähtaval.
Läbi valli viib linnuse sisemusse kaks teekäiku - neist üks linnuse idaküljel (käigu laius pealt 7-8 m, sügavus u 2 m) ning teine lääneküljel (laius pealt 6-7 m, sügavus u 2 m)
Õue keskosas on linnuse kaev, mis oli rajatud 14 m sügavuselt paealuspinda. Kaevu mõõtmed on umbes 3 x 2 m. Ülaosas ulatuvad kaevusüvendi mõõtmed 5 x 5 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Varbola Jaanilinn, Eesti suuremaid muinaslinnu, asetseb muinasaegse Harjumaa, praeguse Rapla maakonna loodeosas, Tallinn-Pärnu maanteelt 4 km läbi Varbola Raplasse viiva tee ääres. Jaanilinnast 1,2 km lääne poole jääb Põlli, varasema nimega Varbjala küla.
Rahvasuus Jaanilinna nime all tuntud Varbola linnus, maalinn on rajatud ulatusliku ent võrdlemisi lameda lõuna-kagust põhja-loodesse kulgeva seljaku põhja-loode otsale. Põhjast ning osalt ka läänest ja idast on linnuse ehitamisel ära kasutatud seljaku looduslikku nõlva.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arheoloogilistel kaevamistel saadud leiumaterjali järgi on Varbola linnus dateeritud 11.-13. sajandisse. Majapidamisi on linnuse alal olnud hiljemgi. 
15.-16. sajandi paiku on linnuse õue lääneosa kasutatud kalmistuna.</span>


source: A
code: 12638
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 737
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi paikneb linnuse "Pöide maalinn" jalamil, jäädes sellest kirde poole ning kultusekivist reg nr 12639 edela suunas.</span>


source: A
code: 12142
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 2712
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnus kujutab endast tasasel maal asuvat ovaalset ala mille pikitelg kulgeb ida-lääne suunas pikkusega ca 70 meetrit ja laiusega kuni 50 m, Ümber ala on kividest ja mullast vall kõrgusega poolest meetrist meetrini.Valli laius on erinev 7 m kuni 9 meetrini. Üle linnuse lõuna osa kulgeb vana tee, sealt on vall lõhutud. Lõunapoolsel küljel kasvab suuri kuuski, vall on võsastunud ja juurde on veetud kive. Linnuse vanus on dateeritud 1aastatuhande II poolest kuni II aastatuhande algusesse.
Passi lk 4 skeemil III on asukoht märgitud ekslikult tegelikust vahetult lõuna pool. A. Kraut 15.11.2009.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Raikküla vallas Lipa külas Kalmu, Ranga ja Jürka kinnistul. 
Passi lk 4 skeemil III on asukoht märgitud ekslikult, tegelik asukoht vahetult põhja pool. A.Kraut 15.11.2009.</span>


source: A
code: 12145
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1595
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on laiemalt tuntud Raikküla Pakamäena. Pakamägi on lame õhukese pinnakattega metsane paekõrgendik, mille läbimõõt on 700 meetrit, absoluutne kõrgus 62,5 meetrit ja suhteline kõrgus ligikaudu 9 meetrit. Kõrgendiku loode- ja põhjanõlv on väga järsud, lääneküljel lõpeb mägi kuni 9 meetri kõrguse astanguga. Astang on enamuses kaetud rusukalde ja taimestikuga, vaid keskosas paljanduvad Raikküla lademe kivimid 2 meetri kõrguse seinana. Astangul oleval platsil peeti vanasti jaanitulesid. 
Henriku Liivimaa kroonika andmetel korraldasid 1216. aasta augustis ristisõdijad esimese sõjaretke tollasesse Harju maakonda. Raikküla, kuhu kõik ümbruses olevad hõimud tavatsesid igal aastal nõupidamiseks kokku tulla, oli sõjaretkel ristisõdijate vägede üheks laagrikohaks. 
Henriku Liivimaa kroonika andmetele toetudes ongi Raikkülas asuvat Pakamäge rahvatraditsioonis peetud Muinas-Eesti hõimujuhtide kärajate ehk nõupidamise paigaks. Lähikonnas asub Hiie talu ning rahvasuu teab Pakamäel asunud Hiie ojast, ohvrihiiest ja suurest ohvrikivist, samuti sooserval asunud linnusest. Mäel olevat veel mõned inimpõlved tagasi olnud suur Munga kiriku nime all tuntud kivihoone. Ilmselt sellest räägib ka J. Masmanni poolt J. Jungile saadetud teade kloostriaseme kohta Raikküla mõisa lähedal Paka metsas. Linnamäele või võimalikule nõupidamispaigana rajatud kindlustatud laagrikohale viitavaid nähtavaid märke mäel siiski kindlaks tehtud ei ole ning pole ka teostatud arheoloogilisi uuringuid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Raikküla vallas Raikküla ja Raela küla piiril, Raikküla mõisast u 800 m loode pool, Rapla-Järvakandi-Kergu maantee loodeküljel paeastangul.</span>


source: A
code: 12146
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistise näol on tegemist 40-45 cm kõrguse korrapäraselt ümara 6 m läbimõõduga kivikangruga, mille pinda katab rohukamar. Kalmel kasvavad kadakad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Raikküla vallas Tamme külas Kabala kooli katastriüksusel Kabala koolimaja edelanurgast 30 m edelas kadakasel loopealsel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tamme küla kalmed on käesoleval hetkel dateeritud väliste tunnuste järgi (asukoht õhukese mullaga vanal loopealsel, korrapärane kuju ja kompaktne vare) ajavahemikku, millisest pärinevad enamik Eesti territooriumil registreeritud kivikirstkalmetest, s.o 800 a eKr - 100 a pKr.</span>


source: A
code: 12147
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistise näol on tegemist pealtvaates ümar-ovaalse 40-50 cm kõrguse kivikangruga, mille pikitelg on ida-lääne suunas 9 m ja põhja-lõuna sihis 7 m. Kalme pinda katab rohukamar. Kalmel kasvavad kadakad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Raikküla vallas Tamme külas Kabala kooli katastriüksusel Kabala koolimaja edelanurgast 45 m edelas kadakasel loopealsel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tamme küla kalmed on käesoleval hetkel dateeritud väliste tunnuste järgi (asukoht õhukese mullaga vanal loopealsel, korrapärane kuju ja kompaktne vare) ajavahemikku, millisest pärinevad enamik Eesti territooriumil registreeritud kivikirstkalmetest, s.o 800 a eKr - 100 a pKr.</span>


source: A
code: 12148
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistis on ümara põhiplaaniga, tema läbimõõt on 5,5 m. Kalmel on lauged nõlvad. Reljeefsem on muistise läänejalam, kust mõõdetud kõrgus ulatub 0,6 m, mujalt on kõrgus 0,4 m. Kalme on kaetud rohukamaraga. Kalmel kasvavad kadakad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Raikküla vallas Tamme külas Kabala kooli katastriüksusel Kabala koolimaja edelanurgast 40 m edelapool kadakasel loopealsel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tamme küla kalmed on käesoleval hetkel dateeritud väliste tunnuste järgi (asukoht õhukese mullaga vanal loopealsel, korrapärane kuju ja kompaktne vare) ajavahemikku, millisest pärinevad enamik Eesti territooriumil registreeritud kivikirstkalmetest, s.o 800 a eKr - 100 a pKr.</span>


source: A
code: 12149
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Raikküla vallas Tamme külas Kabala kooli katastriüksusel Kabala koolimaja edelanurgast 20 m edela pool kadakasel loopealsel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tamme küla kalmed on käesoleval hetkel dateeritud väliste tunnuste järgi (asukoht õhukese mullaga vanal loopealsel, korrapärane kuju ja kompaktne vare) ajavahemikku, millisest pärinevad enamik Eesti territooriumil registreeritud kivikirstkalmetest, s.o 800 a eKr - 100 a pKr.</span>


source: A
code: 12698
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 216-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on põhiplaanilt ümmargune. Läbimõõt põhja-lõuna suunas on 15 m ja ida-lääne suunas 16 m. Kõrgus on 1,35 m. Kõrgeim on kalme keskosa. Kalme on paksu kamaraga kaetud. Kalmele tehtud šurfist selgus, et ülemine kiht koosneb paekividest ja üsna mustast mullast, sügavamal on suuremad raudkivid. Kalme nõlvad on üsna järsud, kuid maetud enamuses põllult kalme vastu lükatud kivide alla. Kalme algne välimus on maaparanduse ajal tublisti rikutud, nii et ta praegu tuletab meelde pigem korratut kivilasu. Ometi on kalme selle kivilasu sees suhteliselt säilinud. Palju olulisemalt on kalmet rikkunud II maailmasõja ajal või järel kalme keskele rajatud ligikaudu 3 x 5,5 m suurune punker, mille jäänused veel praegu alles (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on esmakordselt registreeritud 1978. a sügisel. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12700
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 218-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ümmarguse põhiplaaniga paekividega kaetud raunaga. Kalme lõunapoolmikul on kivid samblaga kaetud. Kalme läbimõõt põhja-lõuna suunas on 6 m ja ida-lääne suunas 7 m. Kalme kõrgus on 0,7 m. On näha, et kalme servad on tihedasti kamardunud 0,5-1 m laiuselt. Vähem on kamardunud lõuna- ja edelaserv. Ülejäänud kalme pind on aga ammu maetud põllult korjatud paekivide alla (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on esmakordselt registreeritud arheoloog V. Lõugase poolt 1979. a juulis. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1979 .a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12702
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 220-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme põhiosa on ümmargune, kuid tal on kirde pool piklik lisandus. Kalme läbimõõt ümmarguses osas on 13 meetrit, läbimõõt kirde suunas 23 m. Kogu raun on üleni kamardunud. Kalme kultuurkihi paksus on ligikaudu 35 cm. Kalme koosneb paekividest, mustast mullast ja raudkividest. Kalme kõrgus on 0,6 m - 1,2 m, kusjuures kõrgem on kalme idakülg (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb endise jaotuse järgi Valjala kihelkonnas. Kalme paikneb Kalli külavaheteest ligikaudu 75 m ida pool. Kivikalmest umbes 200 m kirde pool asuvad arheoloogiamälestised muistsed põllud reg nr 12709 ja kivikalme reg nr 12703.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on esmakordselt registreeritud arheoloog V. Lõugase poolt 1979. a oktoobris. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1979. a oktoobris arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12703
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 221-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on põhiplaanilt ümmargune, tema läbimõõt põhja-lõuna suunas on 15,6 m ja ida-lääne suunas 14,5 m. Kalme kõrgus on 0,8-1,3, kusjuures kalme on kõrgem ida pool, ja madalam lääne pool. Kõrguste vahe tingitud maapinna alanemisest kalme all. Kalme on üleni kamardunud, läbi kamara ulatuvad kivinukid. Proovišurfidest, mida kalme keskele ja kirdeossa rajati 1979. a kolm tükki, selgus, et kalme on rajatud raudkividest, mis paljanduvad umbes 40 cm sügavusel ja paekividest ning mustast mullast nende peal. Leide ei saadud. Ilmselt paistab kalme silma leiu- ja luude vaesuse poolest. Kalme keskelt on läbi kaevatud põhja-lõuna suunaline paari meetri laiune 35-45 cm sügavune kaevand. Kraavi põhi on tasane, selle peal on näha palju kive, mis kõik on  tugevasti kamardunud. Kraavist kahele poole kalme peale loobitud kivid on juba sammaldunud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb endise jaotuse järgi Valjala kihelkonnas. Kalme paikneb kõrgemal põlluseljakul Kalli külavaheteest ligikaudu 200 m ida pool. Kivikalmest umbes 113 m lõunapool asub arheoloogiamälestis muistsed põllud reg nr 12709.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on esmakordselt registreeritud arheoloog V. Lõugase poolt 1979. a juulis. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalmega, milles on vähe matuseid ja leide. Mälestisele on koostanud passi 1979. a oktoobris arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12150
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Raikküla vallas Tamme külas Kabala tervisepargi katastriüksusel Kabala koolimaja edela nurgast mõõdetuna 75 m lõunasuunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tamme küla kalmed on käesoleval hetkel dateeritud väliste tunnuste järgi (asukoht õhukese mullaga vanal loopealsel, korrapärane kuju ja kompaktne vare) ajavahemikku, millisest pärinevad enamik Eesti territooriumil registreeritud kivikirstkalmetest, s.o 800 a eKr - 100 a pKr.</span>


source: A
code: 12151
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Raikküla vallas Tamme külas Kabala kooli ja Kabala tervisepargi katastriüksuste piiril Kabala koolimajast 50-60 m lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tamme küla kalmed on käesoleval hetkel dateeritud väliste tunnuste järgi (asukoht õhukese mullaga vanal loopealsel, korrapärane kuju ja kompaktne vare) ajavahemikku, millisest pärinevad enamik Eesti territooriumil registreeritud kivikirstkalmetest, s.o 800 a eKr - 100 a pKr.</span>


source: A
code: 12152
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistis on ca 35 m pikkune ja 7-9 m laiune NW-SO sihis kulgeva pikiteljega tõenäoliselt mitmest kivikangrust koosnev liitobjekt, terves ulatuses kaetud rohukamaraga. Kalmel kasvavad kadakad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Raikküla vallas Tamme külas Kabala tervisepargi katastriüksusel Kabala koolimajast 75 m lõuna pool kadakasel loopealsel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tamme küla kalmed on käesoleval hetkel dateeritud väliste tunnuste järgi (asukoht õhukese mullaga vanal loopealsel, korrapärane kuju ja kompaktne vare) ajavahemikku, millisest pärinevad enamik Eesti territooriumil registreeritud kivikirstkalmetest, s.o 800 a eKr - 100 a pKr.</span>


source: A
code: 12153
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Raikküla vallas Tamme külas Kabala kooli ja Kabala tervisepargi katastriüksustel, s.o Kabala koolimajast vahetult lõuna-, kagu-, ja edela pool kadakasel loopealsel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud 1. sajand - 2. sajandi I pool. (V. Lang 1994)</span>


source: A
code: 12154
name: Kalmistu "Kalmumägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1605
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Rapla vallas Alu-Metsküla külas Kõrtsu katastriüksusel külavaheteest (Sepa talutee, 6690211) vahetult idapool kõrgemal kohal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud 14.-18. sajand.</span>


source: A
code: 12157
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2720
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaitsealune kivi on ümberpööratud asendis - põhi ülevalpool. Praeguses asendis on kivi läbimõõt ligikaudu 3 m ja kõrgus 2,2 m. Lohke pole kivil näha. Kivi on ühtlaselt sammaldunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi paikneb Hagudi mõisa ja Hagudi kruusakarjääri vahel Keila jõest läänesuunas asuva ulatusliku põllumassiivi idapoolses osas. Kivist vahetult põhjapool paikneb Jüri-Jaagu talu. Kaitsealune kivi on üks mitmest põllu ja külavahetee vahel asuvatest tõenäoliselt maaparanduse käigus kuhjatud suurematest kividest. Kivi asub kiviaia ääres. Kivide ja tee vaheline ala on võsastunud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis on dateeritud I aastatuhandesse eKr - I aastatuhandesse pKr.</span>


source: A
code: 12162
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 110-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates kolmnurkse kujuga. Kivi asetseb pikiteljega ida-lääne suunas. Ida-lääne suunas on kivi läbimõõt ligikaudu 3 m, põhja-lõuna suunas 2 m ning kõrgus maapinnast 50-60 cm. Lohud asuvad kivi idapoolses osas (kaks inimtekkelist lohku). Lohud on raskesti tuvastatavad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis paikneb Hagudi tuuleveski juurest algava Karjahansu teest lõuna pool, kaugus teest ligikaudu 6 m. Kivi asub põllu servas. Kivi lähiümbruses kasvab mitmeid põõsaid / puid, mis osaliselt kivi varjavad.</span>


source: A
code: 12169
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1615
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on suhteliselt madal ja lame, pealtvaates trapetsit meenutava kujuga, pikkusega kirde-edela suunas 2,9 m, laiusega 2,2 m ning kõrgusega 0,5-0,6 m. Kivi pealispind on suhteliselt tasane, kagust loode poole veidi kaldu. Kivil on 28 lohku, läbimõõduga 5-7 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Rapla vallas Kelba külas Vardi metskond 140 katastriüksusel. Kultusekivi paikneb endise Ülevainu taluaseme vahetus läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12172
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 82-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ligikaudu ristküliku kujuline. Kivi lõunapoolne ots on kõrgem ning pealispind on kallakuga lõunast põhja suunas. Kivi pealispind on lõhenenud ning väiksemad kivikillud irduvad. Kivi lõunapoolses osas on 8 lohku, mis asetsevad kahes rühmas. Üheksas lohk asetseb teistest eraldi kivi pealispinna kirdepoolses nurgas. Lohud on läbimõõduga 4-5 cm, sügavusega 1-1,5 cm.
Kivi pikkus põhja-lõuna suunas on 2,4 m, laius 1,9 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Rapla vallas Kelba külas Pähklamäe katastriüksusel. Kivi paikneb Saueaugu talu hoonetest ligikaudu 70 m läänesuunas söötis ning võsastuval maal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12173
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 144-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi ei asu oma algses asukohas. Kultusekivi on toomisel praegusesse asukohta jäänud serviti, algne põhi on edelapool (kivi põhi asetseb praegu vertikaalselt). Algne pealispind on kirdes, see on olnud üsna lame. Kivi mõõdud NWW-SOO suunas 1,4 m, SSW-NNO suunas 1,1 m. Praegune kivi kõrgus edela küljelt 1,3 m, kirdest 1,2 m. Kivi algsel lamedal pealispinnal on üks lohk, mille läbimõõt on 6,5 cm ning sügavus 1,2-1,3 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas, Rapla vallas Koigi külas Otsa katastriüksusel. Lohukivile lähimad hooned (Otsa talu hooned) paiknevad kivist 500 m lõuna pool. Kivi paikneb külateest u 50 m ida suunas metsas. Kivi asukohas on varasemal olnud Väljapere talu (talu ase on veel lagendiku näol ja varemena tajutav).</span>


source: A
code: 12186
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1609
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates rombi meenutava kujuga, mõõtmetega loode-kagu suunas 2,9 m, kirde-edela suunas 2,5 m. Tee ehitamisel on osa kivist jäänud teetammi sisse. Kivil on 16 lohku, millest enamik asub kahe rühmana kivi kõrgemal kumerusel. Esimeses rühmas on kuus lohku. Teine rühm, mis asetseb esimesest 0,3 m kaugusel, moodustub kolmest lohust. Ülejäänud lohud asetsevad üksikult kivi pealispinna laskuval osal. Lohkude läbimõõt on 5-7 cm, sügavus 1-2 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Rapla vallas Oela külas Siimu-Hansu katastriüksusel. Kivi paikneb Hagudi-Kodila tee (tee nr 20113) ääres. Lohukivist 200 m kagu suunas teisel pool teed asub kalmistu "Kabelimägi" (reg nr 12185).</span>


source: A
code: 12195
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 96-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub ovaalsel künkal , mille kirde osas kasvavad üksikud puud. Loode suunalt tõuseb maapind järsult. Oletatava kalme kohal suurematest kividest ring jälgitav.</span>


source: A
code: 12196
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 97-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme paikneb ovaalsel kõrgendikul, mille edela osas kasvab suurem lehtpuu, aravatavasti paju. Antud ala on söödis.</span>


source: A
code: 12197
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 98-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme keskossa kuhjatud väike kivihunnik, mille käravale kinnitatud ka tähis. Söödiala, millele kalme asub on loode-kagu suunas väljavenitatud, otstes suuremad puud/põõsad. Otsad on põlluharimisega järsuks küntud.</span>


source: A
code: 12725
name: Ohvriallikas "Lutsuallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 175-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas "Lutsuallikas" asub maaparanduskraavidega piiritletud metsaalusel. Ohvriallikast põhja poole, üle kiviaia jääb arheoloogiamälestis ohvriallikas "Silmaallikas" reg nr 12726. Allikast ligikaudu 600 m loode poole jäävad Väkra küla kivikalmed mälestised reg nr 12736-12742 ning ligikaudu 780 m edelasse jääb arheoloogiamälestis ohvrikivi "Hiiekivi" reg nr 12727.</span>


source: A
code: 12726
name: Ohvriallikas "Silmaallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 174-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas "Silmaallikas" asub maaparanduskraavidega piiritletud metsaalusel. Ohvriallikast lõuna poole, üle kiviaia jääb arheoloogiamälestis ohvriallikas "Lutsuallikas" reg nr 12725. Allikast ligikaudu 600 m loode poole jäävad Väkra küla kivikalmed mälestised reg nr 12736-12742 ning ligikaudu 780 m edelasse jääb arheoloogiamälestis ohvrikivi "Hiiekivi" reg nr 12727.</span>


source: A
code: 12727
name: Ohvrikivi "Hiiekivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 176-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub Väkra külatuumikust edela pool, avatud maastikul, külavaheteest lõunas. Ohvrikivist ligikaudu 600 m põhja poole jäävad Väkra kivikalmed, mälestised reg nr 12736-12742. Ligikaudu 780 m kirde suunas jäävad arheoloogiamälestised ohvriallikas "Lutsuallikas" reg nr 12725 ja ohvriallikas "Silmaallikas" reg nr 12726</span>


source: A
code: 12200
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 92-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist suure rändrahnuga, lohud paiknevad kõrgemal osal.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Paikneb 20 m kaugusel teest, toominga all.</span>


source: A
code: 12216
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 124-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike kivi, mõõtudega edela-kirde suunas 1,42m, kagu-loode suunas 1,38m, ümbermõõt 4,1m, kõrgus o,3-o,4m. Värvuselt hall, mõnede roosakate laikudega. Lameda pealispinnaga, mis on põhjast lõuna poole kaldu. Kõrgemas põhjapoolses osas kaks lohku, läbimõõduga 5cm, sügavusega 0,5 ja 1,5cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Elamust 15 m idas, kuuseheki alguse juures.</span>


source: A
code: 12217
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 125-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on piklik-nelinurkse kujuga madal, kumera pealispinnaga kivi. Kivi pikkus loode-kagu suunas on 3,4 m, laius 1,5 m, kõrgus 0,6 m. Kivil on üheksa lohku, mis (v.a üks) asetsevad kivi loodepoolses osas. Üks lohk paikneb üksikuna kagupoolses osas. Lohud on läbimõõduga 4-6 cm ning sügavusega 1-2 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Rapla vallas Seli külas Sölveti katastriüksusel. Lohukivi paikneb Seli mõisa pargis asuvast kortermajast 50-60 m lõuna pool põllumaal.</span>


source: A
code: 12219
name: Ohvriallikas "Põrguallikad"
type: Ohvriallikas
alt_id: 2723
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Esimene allikas on suhteliselt suur, pöhja-kirde suunal 10-20 m. Kaldad on järsud, veesügavus kuni meeter. Kraavi kaldada on rohtunud. Allika nõlvadel on mäha raudkive millega on täidetud kraavi kallast. Allikast väljub kraav. 
Teine allikas asub loode pool ja on väiksem, läbimööt ida-lääne suunal ca 6 m. Sügavus meeter. Kaldaäärtes samuti raudkive.</span>


source: A
code: 12222
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 618
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ümmargune, 1-1,5 m maapinnast kõrgem kivikuhi, mille läbimõõt on ligikaudu 8-18 m. Kalmel kasvab lehtpuumets.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Sõmer-Kärla-Uduvere kõrvalmaantee (nr 21118) 15. ja 16. kilomeetri vahel, jäädes maanteest vahetult lõuna poole ning Sepa külla minevast teest põhja poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb II at algusest.Kivikalmet on kirjeldatud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 15.</span>


source: A
code: 12223
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 619
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub II aastatuhandesse pKr. Kivikalmet on kirjeldatud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 22.</span>


source: A
code: 12224
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 617
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Maalinn asub Põduste jõe kaldal, mis suubub merre praeguse Kuressaare kõrval. Marika Mägi uuringute järgi moodustas Põduste jõe suudmeala 1000 aastat tagasi kitsa, sügavalt saare sisemaale tungiva merelahe, mille ääres oli tõenäoliselt piirkonna tähtsaim sadamakoht.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaarma maalinn on üks neljast Saaremaa hilisrauaaegsetest administratiivsetest keskustest. Pärast Saksa Ordu ja piiskopi vahel toimunud maade jagamist jäi Kaarma piiskopi alade keskele, mistõttu võib oletada, et seal oli 13.sajandil Saaremaa kiriklik keskus.</span>


source: A
code: 12225
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 620
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu Kaisvere (end Käku) küla "Kilgiaugu" paemurru põhjakaldal, "Kalmu" vabadikutalu juures, 1 klm end Loona vallamajast põhjapool. Kivikalmed, mullaga segatud, on 10-20 cm maapinnast kõrgemad, ümmargused, 5-7 m läbimõõduga, ja katavad ala kaunis tihedalt. 

Kivikatte all, umbes 30 cm sügavusel, leidub põlenud muld, kondipuru rikkalike panustega. Kalmedest näib enamus olevat lõhutud. Kalmistu loodenurgas põõsaste all võrdlemisi leiduvad võrdlemisi tervemad kivivared. Kalmistu pikkus ida-lääne sihis on umbes 160 m, laius põhjast lõunasse 60-90 m. 

Kalmistus on kaevamisi toimetanud prof Tallgren, kes 1920. aasta suvel lahti teinud paar kalme kalmistu idaosas, kusjuures leitud 2 pronksist houburaudsõlge, hobusuitseid, raudnuge, konte ja savipoti tükikesi. Vabadiku peres elav "Kalmu Kaarel" (Karl Vessik) olla põlluvärava posti auku kaevates leidnud mõni aasta tagasi (1924. a toim) terve külimitu täie pronksist ketitükke, keekandjaid, riidenõelu, käsivõrusid, spiraalsõrmuseid, raudnuge jm, mille müünud kaltsukauplejale 10 kop eest. Ka viimastel aastatel (1924. toim) olla üht-teist leitud, eriti laste poolt, kes kalmede kallal urgitsenud. 

[Saaremaa ja Muhu muinasjäänused, TÜ Arheoloogiakabineti toimetised, Tartu 1924, lk 17-18]</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kaisvere (end Käku) kalmistu paikneb Kaarma-Haamse kõrvalmaantee ja Kaisvere külatee ristist 500 m põhja suunas, endise külaprügimäe kõrval, prügimäe maa-alast 25 m ida pool, elektriliinist nii põhja- kui lõunapool elektriliini. Mälestise tähis asub elektriliini all sihikoridoril. Ala katab keskealine männimets tiheda alusvõsaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub ajaliselt 11.-12. sajandisse pKr.

Kaisvere (end Käku) küla kalmistul on arheoloogid viinud läbi korduvalt väljakaevamisi - 1920. aastal A. M. Tallgren, 1926. aastal A. M. Tallgren ja H. Moora, 1948.-1949. aastal L. Metsar.</span>


source: A
code: 12263
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 69-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub Tahula külas, Rauna talu juures lagedal põllul, talust 80 m maantee poole. Kivi on tähistatud arheoloogimälestise kaitsetahvliga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on kasutatud kultusekivina tõenäoliselt I aastatuhandel e.m.a või m.a alguses.</span>


source: A
code: 12264
name: Ohvriallikas
type: Ohvriallikas
alt_id: 285-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Tõrise k keskelt ca 1100 SOO, Kassi talust 400 m SOO, põldu piiravast kiviaiast 5 m idas, metsaserval. Maanteelt piki kiviaeda 800 m NO.</span>


source: A
code: 12277
name: Kivikalme "Suurvare"
type: Kalme
alt_id: 636
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme asub endisel Abula küla ühisel maal, Jaagu talust lääne poole, külateest umbes 150 m kaugusel, kohal, kus maa tõuseb ida sihis, põldude keskel, kiviaed käib risti üle. 

Kahel pool kiviaeda asub ümmargune moodustis, umbes 21 m pikk, 14 m lai, kõrgus umbes 1,5 m. Hr T. Riisi teatel olla sealt välja tulnud inimese luid - mitmel korral olla külapoisid seal kaevanud. Umbes 150 aastat tagasi leitud ristitaoline pronkist ilustis (ehe), mis kadunud.

[Allikas: AI arhiiv, Mustjala kihelkonna muinasjäänused. 1922. ]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande lõpust või II at algusest pKr. Kivikalme on riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12299
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 647
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Loona maa-alune kalmistu on rajatud 13. sajandil. Kalmistu on ilma eriliste maapealsete märkideta ja seetõttu möödujaile märkamatu. Kalmistul viis läbi arheoloogilisi kaevamisi 1956. aastal A. Kustin. Viie väljakaevatud luustiku juurest saadi hauapanustena vaid ehteid ja mõni tarbeese. Kalmistu maa-ala võis A. Kustini hinnangul ulatuda algselt kuni 300 ruutmeetrini.

Kalmistu on kasutusel olnud 13.-14. sajandil.</span>


source: A
code: 12300
name: Kiviaja asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 625
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulat uuriti aastail 1956-1959. Osa selle kultuurkihist oli jäänud umbes tuhat aastat hiljem rajatud suure kivikirstkalme alla, osa oli segatud 13. sajandil toimunud matmistega, künniga ja hilisemate ehitustega. 

Läbikaevatud alalt ei ole leitud ühegi elamu ega ka tervena säilinud koldeaseme jäänuseid. Peamise leiumaterjali moodustasid kamm- ja nöörornamendiga ning riibitud (rihveldatud)  pinnaga savinõukillud. Kujult on Loona paksuseinalistel lameda põhjaga savinõudel mõningaid ühisjooni Edela-Soome vastava perioodi keraamikaga. Vähesel määral saadi ka kivi- ja luuesemeid. Viimaste hulgas esines suurte kiskudega harpuuniotsi, mis annavad tunnistust mereloomade jahist. Seda tõendavad ka leitud loomaluud: 72 % neist kuulus hülgeile. Maismaaloomadest on enam jahitud metssigu (21 % luudest), rebaseid, nugiseid ja põtru. Viimaste läbipuuritud hambaid on sageli kantud ripatseina. Ehetena või amulettidena on kantud lindude läbipuuritud toruluid, lainelise servaga luuplaadikesi jm. Peale eespool nimetatute on asulast saadud ka kümmekond merevaigutükikest, korjatud ilmselt samast saaremaa rannikult. Loona asula on dateeritud meie ajaarvamise eelse II aastatuhande teise ja kolmandasse veerandisse, st kivi- ja pronksiaja piirile (1750-1250. a eKr).

[Kingissepa rajooni ajaloo- ja kultuurimälestised; O.Pesti, K. Rikas; Tallinn 1983]</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Loona asulakoht paikneb  kunagise väikese merelahe kaldal. Asulakoht on ligikaudu 12 m üle merepinna. Pinnas on seal kruusakas, liivakas, kohati esineb suuremaid raudkive. [Eesti Esiajalugu; Jaanits, Laul, Lõugas, Tõnisson; Tallinn 1982, lk 84]</span>


source: A
code: 12304
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 637
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme Loona mõisa end mõisapõllul läänepool Kihelkonna-Lümanda vana maanteed (nüüd Vedruka külla minev külatee), kohe läänepool teeäärset kiviaeda, mõisast umbes 3/4 km kagus. 

Kivikalme on mõniteistkümmend meetrit läbimõõduga kivivare, põõsastega kaetud, kus kivid - silma paistavad umbes parajas tõstesuuruses - korratult hunnikus, nagu nad siia jäänud 1898. aasta arheoloogilistest kaevamistest. Kaevand on tol korral siin parun von Toll ühes tolleaegse Loona mõisa omanikuga, nagu esimene teatas. Leiud säiluvad Tolli kogus Kuressaares (tänane Saaremaa Muuseum). 

[Saaremaa ja Muhu muinasjäänused, TÜ Arheoloogiakabineti toimetised, Tartu 1924, lk 67-68]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb: I aastatuhande lõpp - II aastatuhande algus.</span>


source: A
code: 12305
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 9-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme kaevati osaliselt läbi 1958.-1959. aastal. Kivikirstkalme on ümmargune kangur läbimõõduga 11-13 m ja kõrgusega kuni 1 m. Kalme keskel paiknes üsna hästi säilinud põhja-lõunasuunaline 1,3 m pikkune ja 0,4 m laiune kivikirst, mis oli ehitatud serviti asetatud suurtest paeplaatidest. Kirstu katsid kaanena samuti paeplaadid. Kalme keskosa ümbritses kaks kontsentriliset kiviringi, mis olid laotud raudkividest. Surnud olid maetud mõlema kiviringi vahelisele, umbes 3-3,5 m laiusele alale. Ühtekokku loendati vähemalt 17 luustikku, mis olid selili siruasendis. 

Nende matuste juurest leiti mitmeid luu- ja merevaikesemeid: kaks luust ketast, kolme auguga ehete katkend, kaks ripatsit, merevaigust kaksiknööp, neljalabaline täht ja katkine ripats. Võibolla kuulub nende leidude juurde ka kõverakspainutatud pronksnaaskel. Kirstust luid ei leitud. See oli täis kiviklibu, mille seast leiti meie ajaarvamise algusest pärinev oimuehe. Kuna samast ajast pärinevad kalme järelmatused - põletatud luud, keraamika ja mõned metallesemed, siis võib arvata, et koos nendega sattus kalmesse ka mainitud oimuehe. 

Serviti asetatud paeplaatidega kivikirstkalmed on võrdlemisi ainulaadne ja arhailine nähtus, mis pronksiajal oli levinud nii kivikirst- kui ka laevkalmetes. Lisaks Loona kalmele leidub kivikirste veel Lümanda Punapea, Pidula; Hiiumaal Kõpu kalmetes jm. 

[Eesti Esiajalugu; L. Jaanits, S. Laul, V. Lõugas, E. Tõnisson; Tallinn 1982, lk 150]</span>


source: A
code: 12308
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 32-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu ala kujutab endast pisut kõrgemat kruusaseljandikku. Külavaheteest N poole on see kadakane heinamaalapp, mida N, NW ja O poolt piirab mets, S ja W poolt tee. Maapind on seal suhteliselt tasane, veidi metsa poole langev. Kadakate vahel kasvab üksik tamm. Kadakate vahel on näha mõned kiviaedade jäänused. S pool külavaheteed maapind üsna järsult langeb. 
Kalmistu tuumikuks on tõenäoliselt külavahetee ja sealt Loode tallu pöörduva tee vaheline ala, kuid tõenäoliselt hõlmab ta k S poole teed jääva seljandikunõlva. N pool külavaheteed pole kalmistu ulatus selge, põhimõtteliselt võib see ulatuda kuni metsani.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on tõenäoliselt II aastatuhandesse jääva külakalmistuga.
Kalmistu avastas V. Lõugas 1973. a.</span>


source: A
code: 12311
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 64-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed kuuluvad I aastatuhane II poole e.m.a või I aastatuhande algusesse e.m.a. Kalmed avastas 1973. a V. Lõugas, kolmanda kalme sellest rühmast avastasid T. Tamla ja K. Jaanits 1976. Kaitse alla on  võetud kalmed 1973. a (kaks kalmet), 1976. a (kolmas kalme).</span>


source: A
code: 12312
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 33-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kureveres asub Saaremaa suurim muististerühm. Siin on 7 väikeselohulist kultusekivi 220 m bussipeatusest loode pool. Need kivid on olnud kultuseobjektideks I aastatuhandel e.m.a. Sellised kivid ei esine tavaliselt kunagi üheskoos, mistõttu tundub, et Kurevere kivid on siia võib-olla ühe algsel kohal paikneva kivi ümber kokku veetud, võimalik, et endise Pidula mõisa paruni B. von Tolli algatusel. Juhtis ju tema möödunud sajandi lõpul esimesena muinsuseuurijate tähelepanu neile kividele. Tolli sõnade järgi kutsunud rahvas siin mitmeid kive Tondikivideks. Kurevere kividel on üks või mõni üksik lohk, ühel kivil aga koguni 62 lohku.
Peale kirjeldatud kivide on kagu pool Kurevere külas veel kaks üsna suure lohkude arvuga kultusekivi (Reinu ja Kopli pere juures).

Ammu tuntud ulatuslik kivikalmistu paikneb Kurevere lauda lähedal. Siinsel muinsuskaitsealal kiviaedade ja kivihunnikute rägastikus on umbes 30-40 kivikalmet. Esimesed kaks kalmet kaevas siin 1874. a läbi J. B. Holzmayer, 1877. a kaevas krahv C. G. von Sievers kolme ja 1965. a A. Kustin samuti kolme kalmet. Nende kaevamiste vanimad leiud pärinevad 7. sajandist ja noorimad 12. sajandist. Viimaste hulgas leiti 1965. a kaevamisel hinnaline mõõk, mille käepide on ilustatud hõbetauśeeringus taim- ja ruunikivistiilis loomornamendiga ja on osalt kullatud. Väljaspool kaitseala on vähem kui kilomeetri raadiuses säilinud veel umbes 15 kivikalmet. Nagu mõned kaitsealal asuvad kalmed, nii näib ka osa üksikuna paiknevatest kalmetest olevat meie ajaarvamise eelse I aastatuhande kivikirstkalmed.
Karjalaudast poolsada meetrit edela pool kaevati 1974.-1975. a (V. Lõugas) lahti üks Eesti ainulaadsemaid kivikalmeid. Selle tsentrumis paiknes 8-meetrise läbimõõduga kivikirstkalme. Ümberringi olid aga erineva suuna ja suurusega tarandid. Koos põletatud ja põletamata luudega koguti kalmest mitmed Eestis unikaalsed rauaaja esemed (hilis-La Tene`i vööhaak, ümmargune plekist ehtenaast, aźuurne kolmnurkne ripats jm), keraamikat ja esemeid, mis pärinevad meie ajaarvamise eelsest I aastatuhandest ja m.a 1. sajandist.
Võimalik, et I aastatuhande esimesse poolde kuulub veel mõni üksikuna kompaktsest kalmistuosast lõuna pool karjamaal asuv kivikalme. Ühtekokku peaks Kurevere ümbruse kivikalmete arv praegu ulatuma 50-60 vahele. Siin on olnud pikaajalise asustusega rannaküla, mille teke ulatub I aastatuhandesse e.m.a (meri oli nimetatud tarandkalmest vähem kui 100 m kaugusel).
Vello Lõugas, Jüri Selirand. Arheoloogiga Eestimaa teedel. Tln, 1989</span>


source: A
code: 12313
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 34-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on ulatuslik paekiviklibuga kaetud ala tarandkalmest 12312 ida pool. Kivikalme klibustik koosneb 10-20 cm ja isegi kuni 30 cm läbimõõduga paekivitükkidest. Kohati on see klibustik kamardunud, kohati aga päris lage. Võimalik et neil lagedatel kohtadel on veel talude ajal kive peale veetud. Tarandkalmest põhja pool olev klibune ala on võrdlemisi madal ja tasane, ida pool aga intensiivsem. 

Kivikalme ulatus on  ida-lääne suunas 25 m lai ja põhja-lõuna suunas üle 20 m lai. Kogu kalme ala on kaetud hõredalt noorte kadakatuttidega, sekka üksikud puud. Kivikalme ala piirneb põhja poolt põllupeenraga, ida poolt  põlluvahelise kiviaia tallaga ja lõuna poolt piirava vana ranna-astanguga. Läänes asub tarandkalme. 

Kivikalmest arheoloog V. Lõugase poolt leitud savinõukillud erinesid oluliselt tarandkalmest arheoloogilistel kaevamistel saadud savinõukildudega. Savinõukillud paiknevad Ajaloo Instituudi kogudes.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Kurevere külas umbes 60 m kurevere lautadest lõuna pool, Koplitalust vahetult ida pool, tarandkalmest reg nr. 12312 vahetult ida pool külgnedes nimetatud kivikalmega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub tõenäoliselt 1. aastatuhande lõppu ja 2. aastatuhande esimestesse sajanditesse. Kivikalme on avastanud arheoloog Vello Lõugas 1973. aastal, kivikalme on võetud riikliku kaitse alla 1973. aastal.</span>


source: A
code: 12349
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 640
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme moodusab lamedal lääne poole alaneval nõlval olev põhja-lõunasuunaline kivivare, mis on üle 90 meetri pikk. Lõunaotsas 10-15 m lai, põhjaotsas ligi 40 m lai. Vare on kaetud sarapuu- ja kadakapöösastega. Üksikud kivid paistavad rohu seest välja. Mööda ida- ja põhjakülge ääristab kalme kivivall, mis on kuhjatud põllult korjatud kividest kalme serva peale. Vare ise on madal - servad on põllupinnaga ühetasa, kõrgema osa moodustav kivivall on umbes 60-70cm maapinnast kõrgem. Läänest vaadates tõuseb kalme pind ühtlaselt umbes 2 m, idast on see aga umbes 60cm tõusuga, sest maapind tõuseb idasihis tervikuna. Rahvas arvab selle paiga olevat matusepaiga, kuigi leidusid ei teata (1922. aasta andmetel, toim.)

[Allikas: Ajaloo Instituudi Arhiiv, 1922. a. Kihelkonna muinasjäänused, kirjeldused.]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb II at algusest m.a.j. Riikliku kaitse alla võetud 1964. Kirjeldatud raamatus "Saaremaa ja Muhu muinasjäänused, 1924 Tartu, lk 71.</span>


source: A
code: 12350
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 641
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikergune kivivare, ca 90 m pikk, S otsas 10-15 m lai, N otsas ligi 40 m lai. Mööda E-külge, samuti N-külge läheb madal kivivall, mis on korjatud ümberkaudsetelt põldudelt. Vare ise on madal, servad põllupinnaga ühetasased, kõrgem osa 60-70 cm maast kõrgem. 
Rahvas arvab olevat siin matusepaik. Leide ei teata. (Saaremaa ja Muhu muinasjäänused, 1924. a)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>II a-tuh algus.</span>


source: A
code: 12364
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 25-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb 1. aastatuhandest eKr või meie aja algusest, kivikalme on avastatud arheoloog Vello Lõugase poolt 1973. aasta juulis.</span>


source: A
code: 12366
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 27-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme asub tuuliku emapuu läheduses seljandikul, tagaservas kiviaed, mis on mõlemalt poolt põõsastesse kasvanud. Alal ei niideta ega karjatata, on oht, et seljandik kasvab kinni. Tegemist on liivapinnasega ja seega konkreetsed kalmesüsteemid looduses eritatavad ei ole.</span>


source: A
code: 12368
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maalinn on väike ringvalllinnus, mida ümbritseb veel teine madalam vall. Sisemine vall on 2m kõrge ring, mis on loode-kagu sihis pikergune. Valli selg on lame ning sellele on rajatud käigutee. Vall on sissepoole järsem (ca 30 kraadi) kui väljapoole (20 kraadi). Vallist käib edelasuunal läbikäik maalinna sisse. Vall on ehitatud kividest ja mullast. Maalinna läbimõõt on väljast 40m, seest 17m. 

Sisemist valli ümbritseb teine, väline umbes 1m kõrgune vall. Välisvalli loodenurgas vall puudub, kirdes teeb välisvall ümber sisemise ringvalli kumera kaare ning lõppeb edelas nelinurkselt lõpetatud vallina. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maalinn äratab osalt kahtlust, kas see on tõesti linnuseks olnud oma väikese mahutuse ja samuti ka väikese valli tähtsuseta kõrguse tõttu. Siisiki tunneb rahvas, nagu mitmel pool võib kuulda "maalinna" nime all ja parun Toll - Pidula ms end omanik - teatab, et see varemalt olnud väljaspool aeda, keset viljapõldu  ja alles aia suurendamise ajal umb 50 a tagasi (1924. a allapoole) olevat võetud aia sisse, ning arvab seega kindlasti võivat eitada küsimust, kas see mitte mõni hilisem moodustus ei ole aias, viimase ilustamise või mõnel sarnasel otstarbel. On väga võimalik, et välisvalli madalat osa on kunagi hävitatud ja tasandatud, kuigi seda praegu keegi enam ei mäleta. [Saarema ja Muhu muinasjäänused, TÜ Arheoloogia Kabineti toimetused II, 1924].</span>


source: A
code: 12371
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 644
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub suhteliselt tasasel põllumaal. Kalme juurest loode ja põhja poole maapind alaneb ning põld asendub metsaniiduga, mis on metsa kasvanud. 
Kalme on madal kivivare, mis paistab koosnevat 10-20 cm läbimõõduga raudkividest. Kalme läbimõõt N-S suunal on 11,8 m ja O-W suunal 11 m. Kalme kõrgus ca 40 cm. Kalme on võrdlemisi lamedate servadega ja pealt lage (aastal 1973. a passi andmetel). NNO sektoris kasvab üksik pihlakas ja noor saar NNW serval. Kalme servadel paar väikest kadakat. Kalme põhjapoolsemale poolmikule on kunagi ammu (EW ajal) loobitud lahtisi kive, mis pole jõudnud kamarduda. Kamardunud on ainult kalme kirdeserv ja kalme edelaserv kuni kalme keskosani. H. Moora järgi oli kalme 1920ndail aastail 14 m läbimõõduga vare, millele talurahvas kive on peale loopinud.
(allikas 1973. a koostatud mälestise pass).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb arvatavasti II aastatuhande algusest. Selle registreeris 1922. a H. Moora. Kaitse alla võeti kalme 1964.</span>


source: A
code: 12372
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 645
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on neljanurgeline, kiilukujuline, N-osast lai ca 12 m, S-otsast - üle 25 m; E ja W-küljed pikad ca 55 m. S-küljel on 1920ndatel ehitatud tuuliku jalg ning üksikud säilinud detailid. 
Kalme on kaetud kividega (ühesuurused, tõstekivid). On ümbritsevast maapinnast ca 25 cm kõrgem.
E-külje avamisel on leitud tuhka ja põlenud luid (1924.a. peremehe Jaan Laul´i sõnul esinesid luud pesadena). Olevat leitud ka mõned asjad, mis said mõisnik Tolli omandusse. Üks pronksist sõrmus, pealt laiem, kaunistatud soontega, üksteist riivavate, peenenevate otstega, on muuseumis. W-poolse külje avamisel leide ega tuhka pole leitud (refereeritud "Saaremaa ja Muhu muinasjäänused" 1924. a).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>I aastatuhande lõpp – II aastatuhande algus.</span>


source: A
code: 12374
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 48-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lätiniidi I ja II kangru leidsid V. Lõugas ja M. Mandel ning Kurevere kaevamistel ja inspekteerimisel osalenud üliõpilased 1974. a. augustis. Esmakordselt muinsuskaitse alla võetud Kingissepa Rajooni RSN Täitevkomitee 12.03.1976 otsusega nr 104, kaitse alla võtmisel asukoha kirjeldus: Tagala (end. Lätiniidi) küla, Tagala-Undva maanteest idas, karjamaal.</span>


source: A
code: 12375
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 49-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lätiniidi I ja II kangru leidsid V. Lõugas ja M. Mandel, Kurevere kaevamistel ja inspekteerimisel osalenud üliõpilased 1974. a. augustis. Esmakordselt muinsuskaitse alla võetud Kingissepa Rajooni RSN Täitevkomitee 12.03.1976 otsusega nr 104, kaitse alla võtmisel asukoha kirjeldus: Tagala (end. Lätiniidi) küla, Tagala-Undva maanteest idas, karjamaal.</span>


source: A
code: 12380
name: Kiviaja asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 626
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Undva asulakoht asub Loode-Saaremaal Tagamõisa poolsaarel. Praegu on see koht merest umbes 1,5 km kaugusel, kõrgus üle merepinna 13 m. Hilisneoliitikumis, Limneamere algul asus seal peasaarest väinaga eraldatud umbes ühe km  pikkune saareke (Jaanits, 1955, lk 190). (Saaremaa 2. Ajalugu. Majandus. Kultuur, 2007, lk 20).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kammkeraamika kultuuri asulakoht (3700/3500 - 1800 eKr).
Kiviaja leide saadi Undvast juba 20. saj algul, mis andis põhjust oletada, et seal asub kiviaja asulakoht (Moora, 1925, lk 26). Asulakoha olemasolu tehti kindlaks alles 1943 Richard Indreko juhtimisel (Saaremaa 2. Ajalugu. Majandus. Kultuur, 2007, lk 20). Need olid esimesed tulemusrikkamad arheoloogilised kaevamised Eesti saartel.
Peamiseks leiumaterjaliks oli Undvas keraamika, kivitöötlemise jäägid ning kvartsist, harvem tulekivist või Läänemere punasest kvartsprofüürist väikeesemed - kõõvitsad ja uuritsad. Saadi ka mõned väikesed kivist ja luust talvad (Jaanits 1955, lk 190) ning kolm töötlemata merevaigutükki (Ots 2000, kataloog). Viimased võivad olla Saaremaale toodud Läti või Leedu rannikult (Saaremaa 2. Ajalugu. Majandus. Kultuur, 2007, lk 21). Undva keraamika on tüpoloogiliselt Naakamäe savinõudest hilisem. Kujult ja valmistamisviisilt on see viimasega analoogne, kuid märgatavalt hõredama täketest, lohunditest, soontest või kammivajutistest ornamendiga (Jaanits jt 1982, lk 85). (Saaremaa 2. Ajalugu. Majandus. Kultuur, 2007, lk 21).</span>


source: A
code: 12385
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 53-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väikeselohuline kultusekivi on piklik kolmnurkne paelahmakas, mille kaguserv on maapinnaga tasa. Kivi läbimõõt on suuremas küljes 1,2 m. Kivi pinda on süvendatud 4-5 üsna selget sügavat lohku, mis on läbimõõduga 7-10 cm. 

Vilsandi kultusekivid on teistest Eesti kividest erinevad selle poolest, et nad on paekivid.</span>


source: A
code: 12386
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 54-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur paest kivi, mille põhiplaan on peaaegu kolmnurkne. Kivi idapoolne külg on lõuna-põhja sunas sirge ja 1,8 m pikkune. Kivi läbimõõt teistpidi risti on 1,5 m. Kivi kõrgus N-poolsel otsal on 27 cm, S-poolsel madalamal otsal ainult 12 cm. Kivi küljed on kõik vertikaalsed. Kivi pealispind on üldiselt lame, kuid S-poolselt osalt umbes 5 cm paksune kiht  pealt ära tulnud. Kivi pealispinnal on 4 selget kunstlikku lohku. Kaks lohku paiknevad kivi läänepoolsel nurgal, kaks lõunapoolsel otsal. Kivil olevate lohkude mõõdud on järgmised: 
1. Läbimõõt 7 cm, süg 1,7 cm.
2. Läbimõõt 5 cm, süg 1,4 cm.
3. Läbimõõt 10 cm, süg 3,4 cm.
4. Läbimõõt 6 cm, süg 1,3 cm.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivid avastas V. Lõugas 1974. a.
Kivid on kasutusel olnud kultusekividena I at e.m.a.</span>


source: A
code: 12387
name: Kiviaja asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 2-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuressaare-Tagamõisa ja Kihelkonna-Mustjala teeristist Mustjala poole kuni metsani on kagu pool teed end. Paju mõisa väljal olnud üks suurematest Kihelkonna ümrbuse muinaskalmistutest. Neid kivikalmeid on arvukalt lõhutud juba 19. sajandil, suurema osa lõhkus aga kohlik kolhoos nõukogude perioodil. Vanemas kirjanduses on see kalmeväli jaotatud mitmeks osaks (Uuerehe põld, Leetu põllud ja mitmed üksikkalmed). Neilt põldudelt kokkulükatud kalmekivid on praegu vallis Leetud põldude servas, kust leiti üks mõõk. 

1874. aastal kaevas siin tollane Kuressaare Gümnaasiumi õpetaja Holzmayer, hiljem teised huvilised. 1895. aastal võtsid siin arheoloogilise kaevamise ette Moskva arheoloog S. Bogojavlenski ja P. P. Stackelberg. Neist kaevamistest on muuseumidesse jõudnud hulgaliselt ehteid ja relvi, mis asuvad Moskvas, Tallinnas, Riias jm. 

1975. -1976. aastal kaevati arheoloog T. Tamla juhatusel Kalmupõllul liivaseljakul skandinaaviapärast matmispaika (kamberhaud?). 286 leiu hulgas olid mõned kullatud ehted, originaalne mõõgatupp, kilbitükike jm. Kalme all oli kiviaja asulakoht. 

[Arheoloogia Eestimaa teedel; J. Selirand, V. Lõugas; Tallinn 1988, lk 217]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoht pärineb II aastatuhandest e.m.a.

Leiud ja kaevamisaruanne asuvad Tallinnas Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi Areoloogiakeskuse fondis.</span>


source: A
code: 12388
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 3-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuressaare-Tagamõisa ja Kihelkonna-Mustjala teeristist Mustjala poole kuni metsani on kagu pool teed end Paju mõisa väljal olnud üks suurematest Kihelkonna ümrbuse muinaskalmistutest. Neid kivikalmeid on arvukalt lõhutud juba 19. sajandil, suurema osa lõhkus aga kohalik kolhoos nõukogude perioodil. Vanemas kirjanduses on see kalmeväli jaotatud mitmeks osaks (Uuerehe põld, Leetu põllud ja mitmed üksikkalmed). Neilt põldudelt kokkulükatud kalmekivid on praegu vallis Leetud põldude servas, kust leiti üks mõõk. 

1874. aastal kaevas siin tollane Kuressaare Gümnaasiumi õpetaja Holzmayer, hiljem teised huvilised. 1895. aastal võtsid siin arheoloogilise kaevamise ette Moskva arheoloog S. Bogojavlenski ja P. P. Stackelberg. Neist kaevamistest on muuseumidesse jõudnud hulgaliselt ehteid ja relvi, mis asuvad Moskvas, Tallinnas, Riias jm. 

1975. -1976. aastal kaevati arheoloog T. Tamla juhatusel Kalmupõllul liivaseljakul skandinaaviapärast matmispaika (kamberhaud?). 286 leiu hulgas olid mõned kullatud ehted, originaalne mõõgatupp, kilbitükike jm. Kalme all oli kiviaja asulakoht. 

[Arheoloogia Eestimaa teedel; J. Selirand, V. Lõugas; Tallinn 1988, lk 217]</span>


source: A
code: 12389
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 4-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme pind on tugevasti kamardunud, läbi mille paistavad mitmel pool kogu kalmeala ulatuses 40-50 cm läbimõõduga maasse ulatuvate sammaldunud raudkivide tipud. Kalme on kaetud (eriti keskosas) tiheda võsaga, kus domineeriad kadakad, pihlakad jm. Mõnes kohas on kalme nõlvadele lükatud põllult üksikuid raud- ja paekive. Kalme S-otsa tehtud prooviaugust selgus, et kalme sisetäidis koosneb keskmise suurusega raudkividest, mille vahel on mustjat tahmast mulda. Ka kivid paistavad kohati olevat põlenud ja kuumusest murenenud. Kivide vahelt saadi mõned põletamata luud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on avastanud V. Lõugas 1974. a augustis. Tegemist on tõenäoliselt I at kuuluva kivikalmega. Kalme S-poolne laiem osa võib kujutada ka juba varasemat I at e.m.a kuuluvat kivikalmet.</span>


source: A
code: 12390
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 5-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuressaare-Tagamõisa ja Kihelkonna-Mustjala teeristist Mustjala poole kuni metsani on kagu pool teed end. Paju mõisa väljal olnud üks suurematest Kihelkonna ümrbuse muinaskalmistutest. Neid kivikalmeid on arvukalt lõhutud juba 19. sajandil, suurema osa lõhkus aga kohlik kolhoos nõukogude perioodil. Vanemas kirjanduses on see kalmeväli jaotatud mitmeks osaks (Uuerehe põld, Leetu põllud ja mitmed üksikkalmed). Neilt põldudelt kokkulükatud kalmekivid on praegu vallis Leetud põldude servas, kust leiti üks mõõk. 

1874. aastal kaevas siin tollane Kuressaare Gümnaasiumi õpetaja Holzmayer, hiljem teised huvilised. 1895. aastal võtsid siin arheoloogilise kaevamise ette Moskva arheoloog S. Bogojavlenski ja P. P. Stackelberg. Neist kaevamistest on muuseumidesse jõudnud hulgaliselt ehteid ja relvi, mis asuvad Moskvas, Tallinnas, Riias jm. 

1975. -1976. aastal kaevati arheoloog T. Tamla juhatusel Kalmupõllul liivaseljakul skandinaaviapärast matmispaika (kamberhaud ?). 286 leiu hulgas olid mõned kullatud ehted, originaalne mõõgatupp, kilbitükike jm. Kalme all oli kiviaja asulakoht. 

[Arheoloogia Eestimaa teedel; J. Selirand, V. Lõugas; Tallinn 1988, lk 217]</span>


source: A
code: 12391
name: Linnus "Kihelkonna maalinn"
type: Linnus
alt_id: 624
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maalinna on üldkujult piki-ovaalne 120 x 75m mõõtmetega. Maalinna paikneb männimetsaga kaetud liivaluidetel. Välisnõlva kõrgus on 8-10 meetrit, kalle 28-30 kraadi. Õue pindala on maalinnal 5300 m2.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kihelkonna maalinna asub Kihelkonna-Mustjala maantee 5. kilomeetril, teest 140 m lääne pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kihelkonna maalinna kirjeldas esimesena J. B. Holzmayer. Maalinna ei ole seni kaevatud, ka puuduvad siit juhuleiud, seepärast on maalinna kasutusaega rakse dateerida.

Tõenäoliselt tegu pelgupaiklinnusega. (Saaremaa 2. Ajalugu. Majandus. Kultuur, 2007, lk 59).</span>


source: A
code: 12392
name: Kivikalme "Suurvare", "Kirikvare", "Kerves vare"
type: Kalme
alt_id: 642
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu riigi (end Pidula mõisa) metsas, Varkja küla juures, rahvasuus "Suurvare"; "Kirikvare", "Kirvesvare".

Vare on Varkja külast kirde sihis Sarapiku küla poole mineva metsatee loodepoolses küljes, teest arvata 15 m. Varkja end. külakoolist umb 0,5 km mööda külateed Kõõru küla suunas. 

Kirjeldatud paigas on metsa all paksu samblaga kaetud kivivare, üldiselt ümariku kujuga, põhja-lõuna suunaas u 45 m, ida-lääne suunas 60 m lai. Kivid, umbes 20-30 cm suurused, on korratult asetatud - kohati jättes umbes 0,5 m laiuseid auke, kohati jälle üksteise pääl, olles kahes-kolmes korras, nagu oleks seda lõhutud, nii, et kivid kogu ala ei kata ühtlaselt, vaid laikudena, mis on 20 cm ja kohati umb 30 cm kõrged (kus kivid üksteise pääl). Rahvas teab, et siit leitud kunagi raudsuitsed. Muud ei teata, ainult Varkja Peetril jutustatakse, et siia tahetud ehitada kirikut. Ei teata, et varet oleks kaevatud. 

[Saaremaa ja Muhu muinasjäänused, TÜ arheoloogiakabineti toimetised 1924, lk 73]</span>


source: A
code: 12393
name: Kivikalme "Mõisakalme"
type: Kalme
alt_id: 622
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub Elme mõisa ja Vantri küla vahel, mõisast umbes 800 m, külast umbes 500 m eemal, 60 meetrit lääne pool teed, mis mõlemaid ühendab. 

Kalmistu asub põldude keskel oleval paesel karjamaal. Mõisa ja küla piiril olev kiviaed jagab kalmistu kahte ossa, millest ühte osa kutsutakse „Mõisakalmuks“ ja teist „Vantri kalmuks“. Mõisa kalm on kaetud tiheda sarapikuga, mille hulgas 3 suurt tamme. Põõsaste all tundub veidi künklikum maapind. Idapoolses ääres on pae- või liivavedamisega umbes 70 m pikkune ja kuni 30 m laiune auk moodustunud, mis umbes 1 m sügav. Läänepoolsel äärel, suure tamme all paistab silma küngas – 5 m läbimõõduga 30 cm kõrge, ka põllu äärel paistab paar kivivaret. 

Piiriaiast kagu pool asuv „Vantri kalm“ on pea täiesti lage, pae murdmisega künklikuks muutunud ja kaetud peene paeklibuga. Suuremad künkad on 5-7 m läbimõõduga, kuni 2 m kõrged, kuid kas need just hauakünkad, on raske öelda. 

Kohalike elanike teatel olla leitud küngastest - paeklibu ja väikeste põllukivide korra alt umbes 30-60 cm sügavuselt põletamata luukeresid, panustega. Kalmistu edelanurk on põlluks haritud. 1921. aasta toimetatud külamaade kruntimise järel on kalmistu jäänud Vantri küla Oga talu maadele.

Umbes aastal 1917 olla kalmistu alast uudismaa kündmisel Vantri küla Jürna Aadu talu pereema leidnud mõõga, mis 1921. aastal olla vanavara korjaja kaudu Tallinna Muuseumi saadetud, nagu kõneldi mainitud peres. Teise teate järele olla kalmistust luukerede juures ja ka üksikult leitud veel mõõk, lai kirves ja väikeseid ristikesi. Ka mõisa kalmust olla asju leitud. 

[Allikas: Kaarma kihelkonna muinasjäänused. 1922. AI Arhiiv]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb 2. aastatuhande algusest pKr. Kalme on riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12395
name: Kalmistu "Kabeliaed"
type: Kalmistu
alt_id: 657
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>"Kabeliaid" Irase küla Uustalu pere maal, "Kabeli" vabadikukoha juures, külast umbes 500m põhjapool. 

Matusekoht asub keset liivakaid põlde, poolkuivanud jõesängi põhjakaldal, kaetud noore kaasikuga. Teda ümbritseb vana kivitara, mis paiguti lõhutud, kuna osa matusekohast on haritud põlluks. Põhjapoolses osas - kaskede all - tunduvad paksu maakamara all hauakünkad peituvat. Neis leiduvat 70-100 cm sügavusel terved luukered, rikkalike pronksist ehteasjadega. Haudades leiduvat ka palju sepa tehtut, rauast puusärginaelu. Hauad on päält kaetud 0,3-0,6 m paksuse raudkivide korraga, mis mullaga üle kasvanud. 

Leide on saadud väga palju, eriti matusekoha lõunaosa põllukstegemisel. Ka põhjapool olevaid terveid hauakünkaid on varasemal ajal külapoisid varem kaevanud. Sõjariistust olla leitud üks oda, nimelt praegu põlluks tehtud alalt. Kas see on olnud hauas, pole täpselt teada. Palju on leitud pronksist ehteasju, nagu käevõrusid, spiraalsõrmuseid, ja eriti palju hoburaudsõlgi. Olla leitud ka kaks suurt käevõru. Õp ES on vaid üks käevõru, kirjeldatuga sarnane, selle otsade küljes olnud peened pronksketi otsakesed, mis leidja ära murdnud. 

[Saaremaa ja Muhu muinasjäänused, TÜ Arheoloogiakabineti toimetised; Tartu 1924, lk 33]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu pärineb II at algusest pKr.</span>


source: A
code: 12396
name: Kalmistu "Leitseni tänav"
type: Kalmistu
alt_id: 656
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Matusekoht "Leitseni tänav" asub Irase külast umbes 0,5 km edelas, põldudevahelisel teel. Kirjeldatav koht on laiade kivitaradega ümbritsetud külatee, mille mõlemal küljel vana kruusaauk, ligi 500 m pikk. Nime olla koht saanud lähedalolevast Leitseni talu põllust. 

Vanasti olla säält kruusa võttes rohkesti luukeresid leitud, mis olenud maetud kiviprügi sisse. Samuti olla leitud ka pronkskettide tükke. Leiud on kõik kaduma läinud.

[Saaremaa ja Muhu muinasjäänused, TÜ Arheoloogiakabineti toimetised, Tartu 1924; lk 34]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu pärineb II at algusest. Maa-alune kalmistu on ilma eriliste tundemärkideta ja maapinnal märkamatu.</span>


source: A
code: 12397
name: Ohvriallikas "Põhjatu allikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 658
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvriallikas on suur allikas, 16-20 m läbimõõduga, sügav ja veerikas, millest nähtavasti saanud ka oma nime. Olla suurim allikas Saaremaal. Väljajooksev oja ühineb teise põhja poolt tuleva ojaga, moodustades väikese jõe. Varem on olnud allika avaus väiksem, nüüd suurenenud aga kalda sisselangemise läbi. Mõni meeter suurest allikast eemal on teine, väiksem allikas, mis pealt pea täielikult kinni kasvanud. 

Allika mõõtmiseks olla ükskord kokku seotud ritvu 7 sülla pikkuses (12,6 m), mis selle allika auku aetud, põhjani ei olevat ulatatud. 

Allikad on varemalt nii kuulsad olnud, et sinna käidud ohverdamas rahasid ka kaugemalt Saaremaa nurkadest Pähkla küla elanike teatel. 

[Allikas: Kaarma kihelkonna muinasjäänused. 1922. AI arhiiv]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Allikat on ohvriallikana kasutatud 2. aastatuhandel pKr. Riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12398
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 65-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub Pärni küla Hiie talu tuuliku juures, mida kutsutakse ka "Hiie mäeks" või "Hiie kohaks". Kalmistu on tuntud kirjanduses ka Randvere mõisa järgi, kuna Pärni, Ansi ja Irase küla elanikud varem Randvere mõisa alla kuulunud. 

Kalmistu on suure paemurru põhjakaldal, algupäraselt tasasel, õhukese mullakorraga kaetud paesel maal. 1870. aastatel on kalmistule ehitatud praegune Hiie tuulik (säilinud hollandi tuuliku soklikorrus). Osa kalmistust on jäänud sealjuures tuuliku alla. Järele jäänud kalmistu osa on ulatunud tuuliku põhjakülje alt 13 m laiuse ja 24 m pikkuse ribana tuulikust kirde poole, mis aga juba 1922. aastal oli läbi kaevatud viisil, et sinna terveid kalmeid enam ei jäänud. Edasi põhja ja ida poole on tasane õhukese mullakattega paene külatänav, kus kalmistu jälgi ei leidu. Kas kalmudel kivikatet on olnud, seda külaelanikud ei mäleta. Varasemalt on leitud kaevamisel põlenud mulda ja kondipuru. Veski soklikorruse ehitamisel olla leitud inimese luukere tuuliku loodeäärel, luukere olnud ilma hauapanusteta, mis maeti samasse kohta uuesti maha. 

Leidude poolest on kalmistu rikkalik. 1887. aastal kaevas kalmet Kärla kiriku pastor Kerg, kelle leitud asjad säiluvad Saaremaa Muuseumis. Need on 12 oda, 1 nuga ja muid raudasju. Ka tuuliku ehitamisel ja kohalike elanike kaevates olla leitud palju asju, muu seas 2 savipotti, odasid, kirveid, ketitükke, hobuse suuraudu jms. Üks raudkirves leiti möldri poolt 1920. aastal tuuliku juures asuva kuuri tagant labidaga lahtist mulda võttes. Kirves säilub Tartus ERM-is.  

[Allikas: Kaarma kihelkonna muinasjäänused, 1922. Ajaloo Instituudi arhiiv. ]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maa-alune kalmistu pärineb II at algusest pKr.</span>


source: A
code: 12399
name: Ohverdamiskoht
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 67-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohverdamiskoht paikneb Pärni külas, Ansi-Pärni teest (nr 2700018) põhja pool.</span>


source: A
code: 12400
name: Ohvriallikas "Linnuallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 230-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas paikneb Kuressaare-Kihelkonna-Veere tee (nr 78) ja Tõlli-Mustjala-Tagaranna tee (nr 21101) ristumiskohast kirde pool, vesisel alal.</span>


source: A
code: 12402
name: Kiviaja asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 660
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Praeguse Kuressaare linna ja sellest läänes asuvate, nüüdki veel lahtedeks nimetatavate jäänukjärvede ümbruses oli kiviajal avar laht. Selle läänekaldal, nüüdse Naakamäe jalamil, Kuressaarest paarikümmend kilomeetrit läänes paiknes neoliitiline asula. Tänapäeval on see koht merepinnast 15m kõrgusel, siis ulatus meri aga üsna asula lähedale. 

[Eesti Esiajalugu; Jaanits, Laul, Lõugas, Tõnisson; Tallinn 1982, lk 83]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Naakamäe asula on dateeritud II aastatuhande. algusesse e Kr.Asulakohta on kirjeldatud 1924. a  Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 81. Asulakoht on võetud riikliku kaitse alla 1964. aastail 1958-1962 korraldati Naakamäel arheoloogilised avariikaevamised ja koguti ühtlasi leide maanteetrassi rajamisel äralükatud kultuurkihi mullast. Kultuurkihi ülaosa oli maaharimisel segatud, selle alaosa moodustas peen, osalt kruusakas rannaliiv. Selles leidus kivideta leeasemete põhju, mis olid veidi maasse süvendatud. Ühes kohas olid säilinud nelja püsti liiva sisse asetatud savinõu kumerad põhjaosad. Asula äärel leiti haud, kuhu surnu oli maetud selili, väljasirutatud jalgadega, käed kõhul. Pea alla oli raputatud punamulda. Vasaku reieluu kõrval asus luust naaskel. Kohalike elanike teatel olevat asula territooriumilt varemgi leitud üks luustik, millel olnud juures loomahammastest ripatseid. 

Leitud hulgaliste hülgeluude põhjal võib järeldada, et asula võiks olla tekkinud mandrilt lähtunud hooajaliste hülgeküttide laagrikohana, millest hiljem sai juba kohalike elanike laagripaik. Üksikud metsloomade luud võiksid olla näiteks jäänused hülgeküttide poolt mandrilt kaasavõetud lihatoidust, metssea ja vähesel hulgal erinevate rebase ja nugise luud võiksid aga esindada kohalikku maismaaloomastikku. 

[Eesti Esiajalugu; Jaanits, Laul, Lõugas, Tõnisson; Tallinn 1982, lk 93]</span>


source: A
code: 12403
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 659
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Looduslikult on koht väga hästi kaitstud: loodeküljelt voolab läbi väike oja, ida ja kagu pool on aga 3-4 m kõrgused liivaseljandikud. Linnuse rajamisel on viimased omavahel ühendatud, nii tekkis ovaal, välisnõlvalt 10 m kõrgune ringvall, kaldega 25-31 kraadi. Maalinna väline läbimõõt on loode-kagu suunas 270 m, ristipidi 70 m. Õue pindalalt on Lihulinn Saaremaa suurim - ligi 18 000 m2. Valli sisejalamile kaevatud aukudest on leitud poolpõlenud palgiotsi ja sütt (10-60 cm paksune kiht), mis ilmselt pärinevad maalinna puukindlustustest. Teaduslikke kaevamisi maalinnal läbi viidud ei ole.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Maalinna paikneb küladest eemal metsas, liivaluidetel, mida osalt piiravad sood. Lihulinnale näitab teeviit Kuressaare-Mustjala 20. kilomeetrilt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maalinn on kasutusel olnud kindlusehitusena II aastatuhande alguses.</span>


source: A
code: 12404
name: Kivikalme "Kalmumägi"
type: Kalme
alt_id: 664
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on umbes 100 m läbimõõduga alaga, mis eraldub ümbritsevast maastikust suuremate raudkivide ja tihedalt paiknevate paetükkide poolest. Kivikalme täpsemaid piire on raske määrata. Kivikalme ala on tasane ning tõuseb vaid paekihi tükkide võrra. Kalmekivid on sammaldunud ning seal kasvab okaspuumets.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu "Kalmumägi" asub Karida külast Orikülla viivast teest ida pool, külast umbes 450m mõisa poole. Karida küla "Kooli latsi", Kooli pere end. maadel. Kalmistu asukoht ei ole maanteelt ega külateelt viidatud, asukoht paikneb keskealisest hõredas männikus, on tähistatud arheoloogiamälestise metallist sildiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb II aastatuhande algusest. Kivikalmet on kirjeldatud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 82. Võetud riikliku kaitse alla 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12405
name: Kivikalme "Kalmunurk"
type: Kalme
alt_id: 665
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ümmarguse, ligikaudu 10 m läbimõõduga ning 1 m kõrguse kivivarega, mille keskel on auk. Kalmele on peale veetud kive.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb II aastatuhande algusest.Kivikalmet on kirjeldatud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 81.</span>


source: A
code: 12406
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 666
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ligikaudu 80 m pikkuse, 30-40 m laiuse ning 1 m kõrguse kivikalmega. Praeguseks on kalme pind sammaldunud ning kalmel kasvavad kadakad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Kogula-Kärla maanteest (nr 21178) vahetult ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb II aastatuhandest.Kivikalmet on kirjeldatud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 82. Kivikalme on riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12407
name: Kultusekivi "Hallkivi", "Hallikivi"
type: Kultusekivi
alt_id: 70-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suure, umbes 1,2 x 2,5 m mõõtmetega graniidist kultusekiviga, mis on lõhestatud kolmeks osaks. Siledatelt ülemistelt kivipindadelt võib leida hulgaliselt väikesi uuristatud lohkusid (kokku 29 tk). Kivi suurem osa on kasvanud tänapäevaks kadakapõõsasse. 1925. a põletasid karjased kivi katki.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on kultusekivina kasutusel olnud I aastatuhande II poolel eKr.</span>


source: A
code: 12408
name: Kabeliase
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 292-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on neljakandilise kabeli kontuuriga, mis eristub maastikus on kõrgema kohana. Mullakamara all on osaliselt säilinud lubimördiga laotud soklimüürid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kabeliase pärineb 14.-16. sajandist.Rahvasuus "Kiriku varemed" Kõrkküla Kassiku Jaagu tl põllul, talust edela pool. Kärla koguduse õpetaja Kerg on siit müüride alt keldrist leidnud surnuluid. Müürid umbes 1-2 m kõrged, seotud lubimördiga. Loode pool on liivkünkad, kartuliauke täis, kust on leitud luid. Arvatavasti on siin matusekoht. Rahvajutu järgi tahetud siia ehitada kirikut, aga pahad vaimud lõhkunud selle öösi ära, mis päeval ehitet. Siis pandud härjad kivikoorma ette ja need jäänd praeguse Kärla kiriku kohale seisma, kuhu see siis lõplikult ka ehitet - muinasjutt, nagu seda mujalgi väga laialt kirikute kohta räägitakse [Saaremaa ja Muhu muinasjäänused; TÜ Arheoloogiakabinet, toimetised; Odamees 1924].</span>


source: A
code: 12409
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 662
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme paikneb mändide all. Samblaga kaetud kivivare eraldub looduses veidi kõrgema kohana.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Kärla-Karujärve teelt (nr 21117) Karujärve poole sõites Paikülas. Maastikus on kaugelt näha kõrgem liivaluide, mille taga algab metsatee. Kivikalme paikneb omaaegse kolhoosi loomade matmispaiga lähedal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb II aastatuhande algusest.</span>


source: A
code: 12410
name: Kivikalme "Paiküla kalmumännik"
type: Kalme
alt_id: 663
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme paikneb tihedas männikus. Kivikalme ala on väga rikutud. Kogu kalme ala on üksteise külge liituvaid  auke ja kühme täis. Küngaste kõrgus on ligikaudu 40-60 cm. Nüüdseks on künkad ja lohud sammaldunud. Lõhutud alal on välja tulnud ka kive ja näha, et küngas on kividest moodustatud. Kive on tunda ka õhukese kamarakihi all.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paiküla kalmumännik pärineb I aastatuhande II poolest - II aastatuhande algusest. Kivikalmet on kirjeldatud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 83.</span>


source: A
code: 12411
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 661
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb väikesel seljandikul Tõlli-Mustjala-Tagaranna maantee (nr 21101) ja Kärla-Sauvere maantee (nr 21119) ristumiskohast kagu pool, asudes kahel pool Tõlli-Mustjala-Tagaranna maanteed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmetest koosnev kalmistu pärineb II aastatuhande algusest. Kivikalmetest koosnev kalmistu on kohalikele teada olnud kogu aeg, 19. saj lõpus uuriti kalmistut arheoloogiliste kaevamiste läbi. 1964. aastal võeti kalmistu riikliku kaitse alla.</span>


source: A
code: 12412
name: Kindlustatud asula
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 667
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arheoloogilised kaevamised: 1934, 1938-39 Richard indreko, 1948 Artur Vassar, 1949 Marta Schmiedehelm, 1965-1966 Vello Lõugas. Kokku on sellest muistisest läbi kaevatud kuuendik.  
9. sajandil eKr Asvasse, tolleaegsele rannalähedases meres paiknevale saarekesele rajatud asula kogupindalaga 3500 ruutmeetrit oli ümbritsetud kivi- ja võib-olla ka puutaraga. Tänapäevani nähtavaid mullast valle tol ajal veel ei olnud, need pärinevad hilisemaist kasutusperioodist viikingiaja algul. Juba 9. saj eKr püstitatud kivitara oli 1,3-1,6 meetrit lai ja paarsada meetrit pikk. Selle taga paiknesid hooned, neist osa muld, osa kivipõrandaga. Mõnes hoones olid maasse süvendatud lõkkekolded, mille ümbrusest leiti rohkesti savinõukilde ja luujäänuseid. Nelja välja kaevatud koldekoha läheduses esines valamisvormide ja muude pronksivalamistarvete katkeid, mistõttu võib neid pidada pronksivalamistöökodade jäänusteks. Ühe kolde kohalt leiti vitstest ja väätidest punutud ja saviga üle määritud koldekummi krohvi. Samasuguseid arhailised koldekummid on Saaremaal vanades taluehitistes säilinud kohati tänapäevani. 
Lisaks ehetele on Asvas valmistatud pronksist odaotsi ja putkkirveid. Lisaks on leitud sealt mitmeid luust ja sarvest töö- ning tarbeesemeid. Lisaks 32 000 savinõukildu. 
Oma põhitoidu hankisid Asva elanikud maaviljelusest. Asvalt leitud ulukiluudest kuulub 88% hülgele, mis koos mõningate luuharpuunidega osutab hülgepüügile kui ühele sealsete elanike tähtsamale elatusallikale. Üsna palju on kütitud ja söödud põtra. Lisaks koduloomade luud (väikesed sarvloomad, veised, vähem sealuid). Üsna tavalised on ka hobuseluud. Hobuseid kasutati ratsutamiseks ning ilmselt ka veoloomadena, hobuseliha kasutati ka toiduks. Refereeritud: Saaremaa 2. Ajalugu, Majandus, Kultuur. 2007, lk. 40-41.

Asva kindlustatud asulat kasutati veel ka eelroomaaja lõpus (võib oletada, et selleaegne linnus võis olla eelnevast kindlustatud asulast tunduvalt väiksem). Oletatakse, et eelrooma ajal toimusid muutused ühiskondlikus süsteemis Saaremaal. Suurte, rohkesti inimesi mahutanud kindlustatud asulate asemele ilmusid nüüdväikesed ringvall-linnused, mis kujutasid enestest pigem kindlustatud talusid (pigem ühe eliidipere kaitseks mõeldud). Vt Saaremaa 2, lk 41.
Asva maalinn oli taas kasutusel 7-9. sajandil. Sellest ajast pärinevad linnuse mullast vallid. See asusutsajajärk avastati Vello Lõugase poolt 1965-1966. Viikingiaegne kiht on paraku hilisema kündmisega suuresti lõhutud. Asva oli tunduvalt väiksem kui Pöide ja nõrgemalt kindlustatud. (vt Saaremaa 2, lk 60).</span>


source: A
code: 12413
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 673
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Madal (30-40 cm kõrge) hall raudkivi, 7 loetava lohuga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kasutusel I a-tuh e.m.a ja meie aja arvamise algul.</span>


source: A
code: 12420
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 83-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Asulakoht asub Üüvere külatuumikust loode pool. Arheoloogiamälestise asulakoht, reg nr 12420 maa-alale jäävad arheoloogiamälestised muistsed põllud reg nr 12440; kivikalmed reg nr 12421-12432 ja kultusekivid reg nr 12436 ja 12437.</span>


source: A
code: 12424
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 76-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Üüvere-Põlluküla ühendavast metsateest edelas, teest 22 m kaugusel. Kalme keskpunkti koordinaadid X=6475504, Y=439192.</span>


source: A
code: 12425
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 77-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Üüvere-Põlluküla metsatee ääres, lagedama kadakase koha peal, teest kirdes oleva kõrgema künka otsas. Kivikalme keskpunkti koordinaadid on X=6475539, Y=439199.</span>


source: A
code: 12426
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 78-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on plaanilt põhja-lõuna suunas veidi piklikum: läbimõõt põhja-lõuna suunas 12 m ja ristipidi 9 m. Kalme lääne ja ida poolmikult on kive nähtavasti lahti murtud, mistõttu kalme läbimõõt on sedapidi vähenenud. Kalme konstruktsiooniliseks iseärasuseks näib olema raudkividest ringmüür, mida võib jälgida vaid kohati, kus raudkivide laed ulatuvad maapinnale. Kalme idaosa on mõnevõrra madalam ja tugevamini kamardunud – siin paistavad ainult kohati pae- ja raudkivide nukid läbi murukamara. Eriti kehtib see kalme kirdeosa kohta. Kalme kaguosas on näha tihedam pae- ja raudkividest sillutis, mida ääristavad paar suuremat ja sügavamini maa sees istuvat kivi otsekui sirges reas, sirge külg väljapoole. Ka kalme põhjaosas on näha ida-lääne suunas reastikku paiknevat kolme kivi, mis istuvad sügavasti maa sees. On raske öelda, kas need kivid moodustavad ringi või kivirea lõigu, kuigi kalme ülejäänud osade ehtitus viitab kiviringile. Sellele viitab ka loodesektoris kaarjalt paiknev kivirida. Äärekividest põhja pool on ca 1,5 m laiune äärevare. Kalme keskel on suuri raudkive, milledel üksteise poole suunatud külg on sirge nagu kivikirstudel. Selgesti on näha ka kirstu lõunaotsa kivi. Siit põhja suunas on kalme pealt vähe kamardunud. Kalme ida- ja läänepoolmikult paistab olema kive ära veetud, siin on kalme pind madalam ja tugevamini kamardunud. Kirstu lõunaotsa juures, sellest ida pool on kalmesse kaevatud madal (ligi 30 cm süg) ja ligikaudu 1 m läbimõõduga nõgu, mis on tänaseks kamardunud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Põlluküla-Üüvere ühendavast metsateest 27 m põhja pool. Kivikalme keskpunkti koordinaadid on X=6475623; Y=439088. Kivikalme on kaetud keskealise männimetsaga, millel on tihe kadakast alusvõsa, seega on kivikalme looduses raskesti leitav. Kivikalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme jääb arheoloogiamälestise asulakoht, reg nr 12420 maa-alale. Kivikalmest kagukaarde jäävad arheoloogiamälestised muistsed põllud reg nr 12440 ja kivikalmed reg nr 12421-12425;12430 ja 12432 ja kaugemale, kagupoole jäävad mälestised kivikalme reg nr 12431 ja kultusekivid reg nr 12436 ja 12437. Põhja poole jääb kivikalme reg nr 12428, lääne poole kivikalme reg nr 12427 ja ida poole kivikalme reg nr 12429.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on tõenäoliselt kivikirstkalmega I aastatuhandest eKr. Kalme on avastatud Kahtla 1976. a kaevamiste ajal. Kalmest leide ja luid ei ole teada. Mälestisele on koostanud passi 1976. a juunis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12427
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 79-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on madal laugete nõlvadega raun, mis kerkib üle ümbritseva karjamaa vaid 0,3-0,4 m. Kalme on pealt kamardunud ja kergelt ebatasane. On näha, et kalme pealmine kiht koosneb peamiselt väiksematest (15-25 cm läbimõõduga) paekividest, millede hulgas on ka sama suurusega raudkive. Kalme keskosas ulatuvad maapinnale ka kivikirstude suured raudkivid. Need ühe sirge küljega kivid on kuni 0,5 m läbimõõduga. Kivide paigutusest ei saa ilma kaevamata päris hästi aru, kuidas kirst kalmes on paiknenud ja isegi see, kas kalmes on üks või mitu kirstu. Kalmet näib  jalamilt piiravat raudkividest ring, mis on selgemini näha kalme kirde- ja  lääneküljel. Kalme kiviringi läbimõõt tundub olema 7,5 m ümber. Kogu rauna ümbermõõt põhja-lõuna suunas on 10,5 m ja ida-lääne suunas 9,6 m. Need mõõdud hõlmavad ka äärevare. Pole aga võimatu, et selles kalmes on koguni kaks kiviringi, sest kalme kagu ja kirdeosas täheldatavad kaared ei jookse hästi üheks ringiks kokku. Kalmet ümbritseb ligikaudu 1,5 m laiune äärevare. Ainult lõuna ja kaguküljel paistab äärevare olevat veidi laiem (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Põlluküla-Üüvere metsateest kirdes, tee servast 3-4 m kaugusel. Asukoha koordinaadid X=6475620, Y=439029. Kivikalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme asub Üüvere külatuumikust loode pool. Kivikalme jääb arheoloogiamälestise asulakoht, reg nr 12420 maa-alale. Kivikalmest kagukaarde jäävad arheoloogiamälestised muistsed põllud reg nr  12440 ja kivikalmed reg nr 12421-12422; 12424-12425; 12430 ja 12432 ja kaugemale, kagupoole jäävad mälestised kivikalme reg nr 12431 ja kultusekivid reg nr 12436 ja 12437.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on dateeritav I aastatuhandesse eKr või meie ajaarvamise algusse. Kalme on avastatud 1976. aasta suvel Kahtla kaevamiste ajal. Leide ja luid sellest kalmest ei teata. Mälestisele on koostanud passi 1976. a juunis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12428
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 80-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme kujutab endast sügavasti maa sees istuvat raudkivistikku. Selle läbimõõt põhja-lõuna suunas on 10 m ja ida-lääne suunas ligikaudu 18 m. Kalme lääneosa moodustab tihe madal raudkivisillutis. Kalme idaosas on hõredalt suuremaid kive, mille kohta on raske öelda, kas nad moodustavad mingi konstruktsiooni. Kalme kesk- ja idaosas on märgata teatavaid konstruktsioone kiviringide ja -ridade näol. Kalme keskosas asuv raudkividest ring on 3,5 m läbimõõduga. Kalme idaosas paikneva ring on veidi väiksemgi. Neid kahte ringi ühendaks nagu omavahel kivirida, milles on 4 suuremat raudkivi. Võimalik, et see on mingi suurema kiviringi osa, mis jääb nende kahe väiksema ringi vahele. Otsustades väljaulatuvate raudkivide järgi on kalme kultuurkihi paksus keskmiselt 40 cm, kohati ehk veidi paksemgi (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme asub Üüvere külatuumikust loode pool. Kalme paikneb ümbritsevast maastikust kõrgemal paikneval seljakul. Kivikalme asub kinnikasvanud kirde-edela suunalise metsatee kaguserval, teest mõne meetri kaugusel, on tähistatud arholoogiamälestise tähisega. Asukoha koordinaadid Y=439097, X=6475823. Kivikalme jääb arheoloogiamälestise asulakoht, reg nr 12420 maa-alale. Kivikalmest lõunakaarde jäävad arheoloogiamälestised muistsed põllud reg nr  12440 ja kivikalmed reg nr 12421-12427 ja 12429-12430 ja 12432. Kaugemale, kagupoole jäävad mälestised kivikalme reg nr 12431 ja kultusekivid reg nr 12436 ja 12437.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on dateeritav I aastatuhande teise poolde eKr. Kalme on avastatud 1976. a. Leide ja luid kalmest ei teata. Mälestisele on koostanud passi 1976. a juunis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12429
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 81-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on võrdlemisi madal nagu kõik Kahtla kalmed. Kalme siseehitus on ebamäärane. Läbi murukamara ulatuvate kivide järgi otsustades on kalme enam-vähem ümmarguse põhiplaaniga. Läbimõõt põhja-lõuna suunas on 4,9 m ja ida-lääne suunas 5,5 m. Kalme kõrgus  on 6,3 m. Kalme keskel on üks suurem raudkivi, mille läänepoolne serv on sirge nagu raudkividest kirstude sein. Kalme lõunaserval on 3-4 suuremat raudkivi reas, mujalt on, kivide paigutus ebamäärane (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme asub Üüvere külatuumikust loode pool. Maapind kalme kohal on kõrge seljak, mis alaneb põhja ja kirde poole.Kivikalme jääb arheoloogiamälestise asulakoht reg nr 12420 maa-alale. Kalmest põhja poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12428, kagu poole arheoloogiamälestis muistsed põllud reg nr 12440, lõunasse arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12421-12427 ja 12429, 12430, 12432 kagu poole jäävad mälestised kivikalme reg nr 12431 ja kultusekivid reg nr 12437 ja 12436.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavasti on tegemist väikese kivikirstkalmega I aastatuhande II poolest e. Kr. Kalme on avastatud 1976. aastal arheoloog V. Lõugase poolt. Leide ja luid kalmest ei teata. Mälestisele on koostanud passi 1977.a juunis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12431
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 84-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kõrgus on 0,7-0,9 m, kusjuures kõrgus suureneb ida poole. Kalme on täpselt rihitud põhi- ilmakaarte järgi ja võiks seetõttu olla tarandkalme. Väliselt paistab kalme olema rikkumata. Pealt on ta tihedasti kamardunud. Läbi kamara paistab paekivinukke. Proovišurfist kalme idaosas selgus, et kalme koosneb peamiselt paekividest, millede vahel on tume muld. Umbes 25-30 cm sügavuselt leiti kivide vahelt mõned põletamata inimluude tükid. Sügavamale proovišurfiga ei mindud. Prooviaugus esines ka rabedaks põlenud raudkive. Nii põlenud kivid kui ka must muld viitavad sellele, et kalmes peaks esinema ka põletusmatuseid. Kalme pealispind on tasane ja rikkumata. Kalme keskosa on veidi madalam ja nõrgem kui otsad. Kalme kontuur on selgesti jälgitav. Kalme aheneb keskel 1-1, 5 m võrra. Kalme nõlvu on tõenäoliselt kujundanud ka kündmine (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme asub Üüver külatuumikust loode pool. Kivikalme jääb arheoloogiamälestise Asulakoht, reg nr 12420 maa-alale. Kivikalmest lõuna kirde poole jäävad arheoloogiamälestised Kultusekivi  reg nr 12436; 12437, loode poole jäävad arheoloogiamälestised Muistsed põllud, reg nr 12440 ja Kivikalmed, reg nr 12421-12430 ja 12432. Kalme paikneb ümbruskonnast veidi kõrgemale kerkival maastikul, mis langeb eriti järsult põhja poole, kus on mitme meetri sügavune nõgu,  kuid üsna märgatavalt ka lääne suunas.</span>


source: A
code: 12432
name: Kivikalme "Valgevaretemägi"
type: Kalme
alt_id: 670
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme põhiosa on maapinnal hästi näha läbi murukamara ulatuvate kivide järgi. Suuremad raudkivid moodustavad siin üsna selgeid kiviridu, millede suund on risti künka pikitelje suunaga. Ühtekokku paistis enne kaevamist maapinnale vähemalt 10 põikimüüri mille järgi otsustades peaks kalmes olema vähemalt kümmekond tarandit. Kalmes paljanduvad tarandid paistaval kõik olema üsna lühikesed: idapoolses otsas on suurtest kividest tarandi pikkuseks 3,8 m. Idapoolse otsa tarandid paistavad olema kõik 4 m ümber. Mõnevõrra kaugemale ulatuvad tarandite põikimüürid, mis ulatuvad 5-8 m kalme lääneotsast keskkoha poole. Siin näivad olema tarandid kuni 7 m pikad. Suurte tarandimüüride vahe oli kalmes ühtekokku 27,8 m. Lisaks põikmüüridega kaetud alale oli kalme idaotsas veel 8 m pikkuselt ja lääneotsas 3,2 m pikkuselt kivistikku. Seega võiks kogu kalme pikkuseks hinnata ligi 40 m. Otsustades tarandi müürikivide väljaulatumise järgi peab kalme kultuurkiht olema üsna õhuke, võib-olla ainult 30 cm. Samuti näib, et suur osa tarandi müürikividest on välja murtud ja müürid jäänud lünklikuks. Peale selle on kalmet veel mitmest kohast üsna tublisti lõhutud. Tõenäoliselt pärinevad need sissekaeved 1961.aastast (A. Kustin, A. Toomessalu) või veelgi hilisemast ajast, kui kalmet lõhuti leidude otsimise sihiga (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme asub Üüver külatuumikust loode pool. Kivikalme jääb arheoloogiamälestise asulakoht, reg nr 12420 maa-alale. Kalmest kagu poole jäävad arheoloogiamälestised kivikalme reg nr 12431ja kultusekivid reg nr 12436;12437, põhja poole jääb arheoloogiamälestis muistsed põllud, kirde poole jäävad arheoloogiamälestised  kivikalmed, reg nr 12421-12430. Kalme asetseb üsna kõrge (2-3 m) künka peal, millel on ovaaljas kuju. Küngas on väike moreenkühm, mille suund on edelast kirdesse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb arvatavasti 1. sajandist meie ajaarvamise järgi. Mälestisele on koostanud passi 1976. a juunis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12433
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 234-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on 0,9 m idaküljelt kõrge. Kivi läbimõõt põhja-lõuna suunas on 2,6 m ja ida-lääne suunas 2,1 m. Kivi idaserv on loode-kagu suunas sirge ja püstjas. Põhja, lääne ja lõuna suunas kivi pealispind madaldub ja serv kumerdub, nii et kõrgus on ainult 0,5 m. Kivi kõige kõrgem tasane lagi on vastu idaserva keskosa. Lohud paiknevad peamiselt kivi kaguosas. Suurim ja sügavaim lohk on keskel ja teised selle ümber. Kivi lõunaotsa vastas on tehtud vist tuld, nii et sealt koorub kivi pind kihiti maha. Kivil on 29 kunstlikku lohku (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kultusekivi jääb Kahtla külatuumikust kagu poole, avatud maastikule, mille kallak on põhja suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on kasutatud I aastatuhandel eKr või meie ajaarvamise algul. Kultusekivi juhatas arheoloogidele kätte kohalik elanik Johannes Vesik 1978. aastal. Kultusekivi võeti riikliku kaitse alla esmakordselt 1979. aastal. Mälestisele on koostanud passi 1978. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12434
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 86-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi kõrgus on 1,4 m. Ta on kolme kallakja küljega suur rändrahn, mille läbimõõt põhja-lõuna-suunas on 3 m ja ida-lääne-suunas 3,25 m. Kivi küljed on peaaegu 45-kraadised. Kivi harjal on kaks üsna selget lohku ja üks madal küsitav lohk (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on kasutatud kultusekivina I aastatuhandel eKr või meie ajaarvamise algul. Kivi on avastatud arheoloog V. Lõugase poolt 1976. a suvel. Mälestisele on koostanud passi 1977. a juunis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12435
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 87-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi on suurem rahn, millel on peaaegu püstjad küljed ja kolmnurkne põhiplaan. Kivi lagi on tasane, kerge kaldega ida ja põhja poolt lääne ja edela poole. Kivi kõrgus on lääne nurgas 1,1 m ja 1,5 m põhja nurgas. Kivi küljed on püstjad, isegi sissepoole koolduvad. Kivi lõunatipult on üks lõhm lahti pragunenud ja tekkinud 30 cm laiune vahe. Kivi kirdenurgal on üks kunstlik lohk, mille läbimõõt on 7 cm ja sügavus 1,4 cm. Sellest lohust edela poole on 2 ovaaljat kummalist lohku või auku, mis ei näi olema puuritud vaid sisse täksitud. Esimene lohk on "ohvrilohust" 1,3 m kaugusel. Selle sügavus on 6 cm ja mõõdud 3 x 6 cm. Teine lohk oli eelmisest 70 cm kaugusel. Selle sügavus on 14 cm ja mõõdud - 5 x 7 cm (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on kasutatud kultusekivina I aastatuhandel eKr või meie ajaarvamise alguses. Võimalik, et kaks sügavat auku kivis osutavad kivi hilisemalegi kasutamisele ohvrikivina. Kivi on avastatud ja arvele võetud arheoloog V. Lõugase poolt 1977. a suvel. Kohalikud elanikud kivi austamisest midagi ei teadnud. Mälestisele on koostanud passi 1978. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12436
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 89-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi on võrdlemisi väike. Tema kõrgus on 0,8 m ja läbimõõt ida-lääne suunas 1,1 m ning põhja-lõuna suunas 1 m. Maapinna lähedal on kivi põhiplaan ristkülikukujuline, kuid ülemises osas tungib üks ots välja. Kivi lõunakülg on vertikaalne, põhjakülg kaldu. Kivi on punakas raudkivi, mis kipub porsuma. Kivi kõige kõrgemal otsal on 1. lohk, 2. lohk on sellest 2 cm kagu pool ja 3. lohk 7 cm edela pool (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kultusekivi asub Üüver külatuumikust loode pool. Kultusekivi jääb arheoloogiamälestise asulakoht, reg nr 12420 maa-alale. Kultusekivist edela poole jääb arheoloogiamälestis kultusekivi reg nr 12437, põhjapoole arheoloogiamälestis kivikalme, reg nr 12431, loode poole jääb arheoloogiamälestis muistsed põllud, reg nr 12440, kivikalmed, reg nr 12421-12430 ja 12432.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on kasutatud kultusekivina I aastat. eKr või meie ajaarvamise alguses, millisest ajast pärinevad ka Üüvere ja Kahtla kivikalmed samas piirkonnas.Kivi on avastatud arheoloog  V. Lõugase poolt 19. juulil 1976. a. Mälestisele on koostanud passi 1976. a juunis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12437
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 90-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>See on madal kivi, mille lõuna- ja kagu serv sulab maapinnaga peaaegu märkamatult kokku, põhjaserv aga kerkib 20 cm kõrgusele maapinnast. Kivi on pealt tasane, lame. Kivi pealispind, mis ulatub maapinnale, on kirde-edela suunas 1,55 m  ja loode-kagu suunas 1 m läbimõõduga. Kivi pealispinnal on 18 kunstlikku madalat lohku, mis paiknevad peamiselt kivi loode osas (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kultusekivi asub Üüver külatuumikust loode pool. Kultusekivi jääb arheoloogiamälestise asulakoht, reg nr 12420 maa-alale. Kultusekivist kirde poole jääb arheoloogiamälestis kultusekivi reg nr 12436, põhjapoole arheoloogiamälestis kivikalme, reg nr 12431, loode poole jääb arheoloogiamälestis muistsed põllud, reg nr 12440, kivikalmed, reg nr 12421-12430 ja 12432.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on kasutatud kultusekivina I aastatuhandel eKr või meie ajaarvamise alguses, millisest ajast pärinevad ka Üüvere ja Kahtla kivikalmed samas kõrval. Kivi on avastatud 8. mail 1976, kui toimus kompleksne arheoloogiline inspektsioon Kaali meteoriidikraatrite juurde ja külastati ka Kahtla muistiseid. Mälestisele on koostanud passi 1976. a juunis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12438
name: Muistne tööpaik "Musta mulla mägi"
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 85-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistne tööpaik paikneb Masa-Laimjala-Tumala teest (nr 21132) loode pool kunagise järve nõlval. Muistset tööpaigast loode poole jääb arheoloogiamälestis Lohukivi reg nr 12434.</span>


source: A
code: 12439
name: Muistne tööpaik
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 293-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistne tööpaik on ligikaudu 3 m kõrge piklik seljak, mille suurim laius ei ületa 30 meetrit, pikkus aga on üle poolesaja meetri. Musta mulla ala paikneb selle mäe harjal, hõlmates 20 kraadise nurga all pikliku umbes 23 m pikkuse ja ristipidi umbes 11 m laiuse ala. Muld neis piirides on nõgine ja sisaldab põlenud kive, mis on osalt päris puruks murenenud. Kihi paksus on vähemalt 0,4 m, õhenedes servade poole (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistne tööpaik asub endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Mälestis jääb Üüvre külatuumikust kirde poole. Muistsest tööpaigast loode, lääne ja edela poole jäävad arheoloogiamälestised asulakoht reg nr 12420, muistsed põllud reg nr 12440, kivikalmed reg nr 12421-12432 ja lohukivid reg nr 12436 ja 12437. Tegemist on metsa ja põllu vahele jääva, ümbritsevast maastikust veidi kõrgema alaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Leidude täielik puudumine raskendab selle objekti dateerimist. Pole aga võimatu, et mägi on sellisel kujul tekkinud juba rauaaja vanemal poolel, igal juhul on ta vanem kui 100 aastat. "Musta mulla mäele"  Kahtla ümbruses juhtis arheoloogide tähelepanu kodu-uurija O. Reis Asvast. 1981. a suvel kontrollis kohta arheoloog V. Lõugas, kelle soovitusel esitati koht kaitse alla võtmiseks. Mälestisele on koostanud passi 1981. a septembris arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12442
name: Ohvriallikas "Hiieallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 88-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allikalohk on kagu-loode-suunas veidi piklik. Allika läbimõõt on 6,6 x 7,6 m. Allika sügavus oli 29. juunil 1977. a 0,7 meetrit. Allikast lõuna ja ida pool on kuiv kõva maa, loode ja lääne poole jätkub madal vesine nõgu, mis on ka kadakatest vaba. Allika kagukaldal on 3-4 raudkivi. Allikas on aasta läbi vett täis. Vesi on puhas ja joogiks kõlbulik (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Üüvere küla W servalt ca SWW sunas, lohukividest (12436, 12437) ca 100 m S-pool paiknenud talukohast ca 250 m piki kiviaeda, aia looke kohal (asukohakirjeldus T. Sepp).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Allikat on ilmselt kasutatud joogivee-allikana rooma rauaaja algul. Hiljem on allikat kasutatud kuni XX sajandini. Üüvere hiieallikas on soovitatud kaitse alla võtta kohalike kodu-uurijate O. Reisi ja A. Toomessalu poolt 1974. aastal. Mälestisele on koostanud passi 1977. a juunis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12443
name: Rahvapärimustega seotud kivi "Orjakivi"
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 91-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ovaalja kujuga, pealt tasase lameda kiviga, mille loode, põhja ja kirde servad sulavad astanguta maapinnaga kokku. Kivi edela, lõuna ja kagu küljed on 20-30 cm kõrgused ja lauged (25-30 kraadi). Kivi pikkus kagu-loode suunas on 3,2 ja laius 1,8 m. Kivil mingeid märke ei leidu (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Rahvapärimusega seotud kivi paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivi asub Üüvere teelt lõunapoole keeravast põlluvaheteest lääne pool, avatud tasasel maastikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on esmakordselt registreeritud 1976. a arheoloog V. Lõugase poolt. Mitmed kohalikud vanemad inimesed mäletasid, et kivi on kutsutud "Orjakiviks", kuid miks just selle nimega, sellele ei osatud vastust anda. Mälestisele on koostanud passi 1977. a juunis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12444
name: Kalmistu "Kalmutimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 2051
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Kapra külatuumikust ligikaudu 150 m põhja pool, keset põldu suurema kivikuheliku maa-alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maa-alune kalmistu pärineb II aastatuhande algusest pKr.</span>


source: A
code: 12445
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 669
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on madal, ümbritsevast maapinnast ainult 10-15 cm võrra kõrgem peakiviklibune ala, millest kohati mõned suured raudkivid välja ulatuvad. Kalme pikkus oli kuni 33 m, laius kuni 27 m. (Esivanemate kalmeküngastel, J.Selirand, Tallinn 1967, lk 50)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub avatud maastikul Kõiguste-Randvere teest lõuna pool ja Randvere külatuumikust edela pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aatatuhande I polest - II aastatuhande algusest. Kalmet on kirjeldatud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 102.

/.../ 11.-13. sajandil kasutuses olnud kivikalmistu Randvere neemel „Kalmetemäel“, arheoloogilised kaevamised viidi läbi 1940. aastal. Randvere II aastatuhande alguse kivikalmes on olnud võimalik rohkem eraldada üksikmatuseid, peale selle on seal osalt säilinud korrapärane kalme siseehitus. Suurem osa kalmest leitud metallesemeid paiknes rühmiti. Harilikult oli nende juures ka põlenud luid ja söetükikesi või süsist mulda. Ühes leiurühmas olid näiteks koos nuga, pronkshelmes, spiraalsõrmus ja rohkesti spiraaltorukesi, mis naisematusest tunnistust annavad. Kõrgemal esines kalmekivide vahel rohkesti savinõukilde; samast leiti ka kitse või lamba põletamata luid, mis pärinevad nähtavasti matmise puhul kalmele toodud toidust. Teises rühmas olid mehe hauapanused: suitsete katkend, pannal, raudkuljused, sõrmus, valjanaastu osa, lühike vikat, noatupe- ja vöönaastud. 
Osa Randvere kalmistu leiurühmadest oli piiratud kiviringidega. Nii ümbritsesid üht leiurühma suuremad raudkivid ja lapiti mahapandud paeplaadid. Kivid olid asetatud üksteise kõrvale korrapäraste külgedega väljapoole, nii et ringi väliskülg näis suhteliselt korrapärane, sisekülg aga ebatasane. Kiviringiga piiratud ala läbimõõt oli 3-3,5 m. Seda täitsid suuremad ja väiksemad paekivid ning mõned raudkivid. Kivide vahel olid naisematuse säilmed: Põlenud luud, süsi, rinnanõela ja spiraalkäevõru katkendid, spiraaltorukesi, hõbedatükke, helmes, vöönaastud, nuga ja raudneet. Kiviringi servalt leiti ülemisest paeklibust kodusea, hobuse ja veise põletamata luid. /.../
(Esivanemate kalmeküngastel, J.Selirand, Tallinn 1967, lk 50)</span>


source: A
code: 12446
name: Kivikalme "Ruti ränk"
type: Kalme
alt_id: 2494
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Viltina külas, Viltina teest ida pool, Peenra talust ligikaudu 100 m põhja pool, võsa ja puudega kaetud kivise kõrgendiku alal.</span>


source: A
code: 12447
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 94-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on kujult ovaalne ja tema pikitelg on veidi ida-lääne-suunast kaldu loode-kagu suunas. Kalme pikkus loode-kagu suunas on 16,2 m, Kirde-edela suunas 11,4 m. Kalme kõrgus on ligikaudu 0,5 m. Kalme loodeserva vastu on korjatud maaharimise käigus poolkaares põllukive. Ka kalme idapoolse serva vastu ja idaosale on kolme kohta kogutud kive. Kalme on paksult kamardunud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme asub hooldatud maastikus Laimjala mõisatuumikust loode pool, külavaheteest lõuna pool, põhja poole alaneval maastikul. Kalme kuulub Nõmme küla kivikalmete gruppi (mälestised 12447-12455). Kalmest kirde poole  jäävad arheoloogiamälestised Kivikalmed reg nr 12448 -12454 ja  loodesse Kivikalme reg nr  12455.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb meie ajaarvamise algusest. Kalme on esmakordselt registreeritud 1977. a juunis arheoloog V.  Lõugase poolt. Kalmest on proovišurfiga kirjeldamise ajal kogutud savinõukilde ja luutükke. Kalme võib olla hiline kivikirstkalme või varane tarandkalme. Mälestisele on koostanud passi 1977. a juunis arheoloog V. Lõugas. (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12449
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 95-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on põhiplaanilt ümmargune raun. Kalme kõrgus on ligikaudu 1 m, läbimõõt põhja-lõuna suunas 9,8 m ja ida-lääne suunas 12 m. Kalme ovaalsus on tingitud osalt sellest, et kalme otstele on omal ajal põlluharimise ajal kive kogutud. Eriti on näha hilisemaid kivilademeid edela ja kirde servadel. (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme asub hooldatud maastikus Laimjala mõisatuumikust loode pool, külavaheteest lõuna pool, põhja poole alaneval maastikul. Kalme kuulub Nõmme küla kivikalmete gruppi (mälestised 12447-12455). Kalmest kirde poole  jäävad arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12450 -12453 ja reg nr 12448, edelasse arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12447 ja 12455 ning ida poole arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12454.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb arvatavasti I aastatuhande II poolet eKr. Kalme on esmakordselt registreeritud koos teiste selle rühma kalmetega arheoloog V. Lõugase poolt 1977. a juunis. Kalmest ei ole saadud juhuleidudena ei luid ega asju. Kalme on arheoloogiliselt uurimata. Mälestisele on koostanud passi 1977. a suvel arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12448
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 96-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegu on kalmete grupiga (mälestised reg nr 12447-12455), mis paiknevad suhteliselt lähestikku ja reastikku, maapind alaneb põhja poole. Kalme võib olla hiline kivikirstkalme või varane tarandkalme.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme asub hooldatud maastikus Laimjala mõisatuumikust loode pool, külavaheteest lõuna pool, põhja poole alaneval maastikul. Kalme kuulub Nõmme küla kivikalmete gruppi (mälestised 12447-12455). Kalmest kirde poole  jäävad arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12450 -12453, kagusse arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12454 edelasse arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12447; 12449 ja lääne poole kivikalme reg nr 12455.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb arvatavasti I aastatuhande II poolet eKr.</span>


source: A
code: 12450
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 97-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on maaharimise läbi oma algse kuju kaotanud. Kalme paikneb loode-kagu suunas 18 m pikkusel kolmnurksel sööditükil, mille suurim laius keskosas on 8,2 m. Kalme kõrgus on ligikaudu 0,7 m. Kalme on algselt olnud arvatavasti ümmargune madal vare, mis kündmisega ja kalmeservade sööti jätmisega on muutunud piklikuks. (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme asub hooldatud maastikus Laimjala mõisatuumikust loode pool, külavaheteest lõuna pool, põhja poole alaneval maastikul. Kalme kuulub Nõmme küla kivikalmete gruppi (mälestised 12447-12455). Kalmest kirde poole  jäävad arheoloogiamälestised kivikalme reg nr 12451 -12453, edela kaarde arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12447-12449 ja 12455 ning lõuna poole arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12454.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb arvatavasti I aastatuhande II poolet eKr. Kalme on esmakordselt registreeritud koos teiste selle rühma kalmetega arheoloog  V. Lõugase poolt 1977. a juunis. Kalme keskele rajatud šurfist ilmnes, et kalme on rajatud raud- ja paekividest, mida praeguseks katab üsna paks kamar. Kohalik rahvas neid kui kalmeid ei tunne. Kalmest ei ole saadud juhuleidudena ei luid ega asju. Kalm on arheoloogiliselt uurimata. Mälestisele on koostanud passi 1977. a suvel arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12451
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 98-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegu on kalmete grupiga (mälestised reg nr 12447-12455), mis paiknevad suhteliselt lähestikku ja reastikku, maapind alaneb põhja poole. Kalme võib olla hiline kivikirstkalme või varane tarandkalme.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme asub hooldatud maastikus Laimjala mõisatuumikust loode pool, külavaheteest lõuna pool, põhja poole alaneval maastikul. Kalme kuulub Nõmme küla kivikalmete gruppi (mälestised 12447-12455). Kalmest kirde poole  jäävad arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12452 -12453, edela kaarde arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12447-12450 ja 12455 ning lõuna poole arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12454.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb arvatavasti I aastatuhande algusest eKr.</span>


source: A
code: 12452
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 99-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on pealt  kamardunud kivivare, mis põlluharimise käigus on küntud piklikuks loode-kagu suunas (15,8 m). Kalme laius ristipidi on 7 meetrit ja kõrgus ligikaudu 0,7 meetrit. Kalme mõlemad otsad on jäänud nähtavasti sööti, samal ajal kui kalme külgi on ilmselt maha küntud. Sööditüki mõlemale otsale on põlluharimise ajal kogutud kive. (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme asub hooldatud maastikus Laimjala mõisatuumikust loode pool, külavaheteest lõuna pool, põhja poole alaneval maastikul. Kalme kuulub Nõmme küla kivikalmete gruppi (mälestised 12447-12455). Kalmest kagu poole  jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12453, edela kaarde arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12447-12451 ja 12455 ning lõuna poole arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12454.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb arvatavasti I aastatuhande II poolet eKr. Kalme on esmakordselt registreeritud koos teiste selle rühma kalmetega arheoloog V. Lõugase poolt 1977.a juunis. Kalmesse tehtud väike proovišurf näitas, et kalme on rajatud pae- ja raudkividest, millede vahel on tume muld, mis eeldab kalmes ka põletusmatuseid. Kalmest ei ole saadud juhuleidudena ei luid ega asju. Arheoloogiliselt uurimata. Mälestisele on koostanud passi 1977. a suvel arheoloog V. Lõugas. (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12453
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 100-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Põhiplaanilt ümmarguse kalme  servad on  maetud maaharimise ajal ümbritsevalt põllult kogutud kivide alla. Siiski on kivide vahelt näha kalme serva ja kontuuri. Kalme keskosa on kamardunud ja puhas. Kalme läbimõõt on põhja-lõuna suunas 7,3 m ja ida-lääne suunas 8,4 meetrit. Kalme kõrgus on ligikaudu 1 meeter. Kalme on rajatud pae- ja raudkividest. (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme asub hooldatud maastikus Laimjala mõisatuumikust loode pool, külavaheteest lõuna pool, põhja poole alaneval maastikul. Kalme kuulub Nõmme küla kivikalmete gruppi (mälestised 12447-12455). Kalmest lääne kaarde jäävad arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12451-12452 ja edela kaarde arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12447-12450 ja 12455 ning lõuna poole arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12454</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb arvatavasti I aastatuhande II poolet eKr.  Kalme on esmakordselt registreeritud koos teiste selle rühma kalmetega arheoloog V. Lõugase poolt 1977.a juunis. Kohalik rahvas neid kui kalmeid ei tunne. Kalmest ei ole saadud juhuleidudena ei luid ega asju. Arheoloogiliselt uurimata. Mälestisele on koostanud passi 1977. a suvel arheoloog V. Lõugas. (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12454
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 101-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümmarguse põhiplaaniga kalme on pealt kamardunud. Võimalik, et seda kalmet on kunagi lõhutud, sest kalme läänepoolmik madaldub märgatavalt idapoolmikuga võrreldes. Kalme kõrgus idaserval on  0,8 m ja lääneserval 0,3 m. Kalme läbimõõt põhja-lõuna suunas on 9,8 m ja ida-lääne suunas 9,4 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb endise jaotuse järgi Pöide kihelkonnas. Kivikalme asub hooldatud maastikus, kõrgemal kohal, Laimjala mõisatuumikust loode pool. Kalme kuulub Nõmme küla kivikalmete gruppi (mälestised 12447-12455). Kalmest põhja aarde jäävad arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12451-12453 ja läänekaarde arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12447-12459 ja 12455.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb arvatavasti I aastatuhande II poolet eKr. Kalme on esmakordselt registreeritud koos teiste selle rühma kalmetega arheoloog V. Lõugase poolt 1977. a juunis. Kalmesse sai tehtud keskkohast veidi põhja suunas väike proovišurf, millest selgus, et kalme on rajatud raud-ja paekividest ning sisaldab üsna tumedat mulda. Kohalik rahvas neid kui kalmeid ei tunne. Kalmest ei ole saadud juhuleidudena ei luid ega asju. Kalme on arheoloogiliselt uurimata. Mälestisele on koostanud passi 1977. a suvel arheoloog V. Lõugas. (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12455
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 102-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on põhiplaanilt ümmargune. Kivikalme läbimõõt põhja-lõuna suunas on 11 m (kui kaasa arvata ka SSO-serva vastu kogutud kivilasu, siis kuni 15 m). Ida-lääne suunas on läbimõõt 14 m. Kalmel ei ole näha lõhkumisjälgi. Kalme vana pind on kamardunud. Hiljem kalmele kogutud kivid on veel kamaraga kattumata. Kalme kõrgus on ligikaudu 0,7 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb hooldatud maastikus, kõrgemal kohal. Maapind alaneb siit lääne ja ida poole. Kalme kuulub Nõmme küla kivikalmete gruppi (mälestised 12447-12455). Kalmest idakaarde jäävad arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12447-12454.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on esmakordselt registreeritud 1976. a juunis arheoloog V. Lõugase poole. Kalmest on proovišurfiga leitud pisikesi põletamata luutükke. Tegemist on arvatavasti kivikirstkalmega. Arheoloogiliselt on kalme lähemalt uurimata (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12456
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 103-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Laimjala mõisa südamikust ligikaudu 320 m lääne pool, Kelmiküla tees põhja pool, avatud maastikul.</span>


source: A
code: 12457
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 92-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>See on suur raudkivi, mis kaetud tumeda samblaga. Kivi kõrgus 0,7 m (NW-ots) kuni 1,3 m (SO-ots). Kivi läbimõõt on kagu-loode suunas 2,55 m ja kirde-edela suunas 2,7 m.Kivi lõuna- ja kaguosa on poolkaarjas kõrgem hari, millel kuus kunstlikku lohku. Üks lohk paikneb kivil meetri võrra madalamal kivi kallakjal loodepoolsel laeosal. Kivi pind alaneb üsna järsult loode poole, kus kivi serv on poole madalam kui hari. Kivi küljed on vertikaalsed või üsna järsud nagu kaguots. Lisaks on kivi kallakjal lael ka mõned küsitavad lohud. Kivil on 7 kunstlikku lohku (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi jääb Laimjala mõisasüdamest piki teed ligikaudu 250 m lääne suunas, viimase vasakpoolse talundi tagant ligikaudu 200 m piki põlluteed kagu suunas. Kivi asub põlluteest umbes 80 m ida pool kõrgemal seljandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kasutatud kultusekivina I aastatuhandel eKr või meie aja arvamise alguses. Kivi on avastatud ja arvele võetud arheoloog V. Lõugase poolt 1977. a suvel.  Mälestisele on koostanud passi 1978. a juulis arheoloog V. Lõugas.</span>


source: A
code: 12458
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 104-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Pahavalla külas, Masa-Laimjala-Tumala teest (nr 21132) 30 m kagus, Mustla külla viivast teest 40 m kirdes. Kivikalmest kirde poole jäävad arheoloogiamälestised kultusekivi reg nr 12459 ja linnus reg nr 12460.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhandest pKr.</span>


source: A
code: 12459
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 105-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub Pahavalla küla lõunaserval, kõrgel põlluseljandikul, põlumassiivi ida servel olevas põllukivihunnikus, lähimast talust ligikaudu 200 m edela suunas. Kultusekivist kirde poole jääb arheoloogiamälestis linnus reg nr 12460 ja edela poole arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12458.</span>


source: A
code: 12461
name: Kindlustatud asula
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 668
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakohaks on omal ajal valitud väike neemik, mis kerkis merest välja ca 1,5 m kõrguse laiuna ja oli ühendatud kitsa ja madala maakaelaga põhja pool asuva Kalmumäega. Linnuse ase jääb 40-50 m kauguselee lõuna pool asuvast Kuke ojast.Viimane on relikt kunagisest laiemast väinast, mis ühendas Saaremaa idaosas Koigi järve ümbruses paiknenud siselahte avamerega.
Ridala linnus-asula paikneb samal põhja-lõuna suunalisel moreenseljakul, millel paikneb ka 4-5 km (S-poole) kaugusel asuv Asva linnusasulagi. Ridala juures on see moreenseljaks läbilõigatud Kuke oja oruga.
Väliselt ei meenuta Ridala asula millegagi tavapäraseid maalinnasid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ridala küla tuumikust 500 m kagus, Kuressaare - Orissaare teest 350 m idas, keset põldu põõsaste ja puudega kaetud künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ridala linnusasula on dateeritud 7-8. sajandisse e.m.a.

Kaevamistel selgus, et asula kindlustamiseks ei ole rajatud mullast ja kividest valli, vaid on piirdutud puidust taraga, mille sisse rajati majandus- ja eluhooned. Kohati on puutara ette hakatud ka kivitara rajama. Hooned olid tara taga ristkülikukujulised ja osaliselt paeplaatidest põrandatega. Hoonetes esines lahtiseid maasse süvendatud koldeasemeid, paekivist laotud ahjusid. Kultuurkihi paksus asulas on 30-40 cm, suurenedes üldiselt mäe servade suunas. Kuna asula on olnud avastamise hetkeni kasutusel põllumaana, on 15-20 cm osa segamini küntud.Asula idaserva on sõja ajal rajatud mingi kelder või panipaik (mille auk on praegu lahti).
Asula täpset ulatust on uuringuteta (kaevamisteta) raske määrata. Proovisurfide ja kaevamiste alusel on asula maa-ala 40 x 35 m, ca 4500 ruutmeetrit.
1961.a rajati asula edelaserva 66 ruudu suurune kaevand, mida järgmisel aastal laiendati 138 ruuduni. 1963. a tehti kaevand asula kaguküljele 231 ruutmeetrit. Ühtekokku on läbi kaevatud 435 ruutu + väike proovikaevand, mis ulatus väljapoole linnus-asula piire. Kõik kaevandid on tasandatud.

Linnus avastati A. Kaldmäe poolt künni ajal, märgates tuhavööndit künka jalamil ja põlenud kive. Küntud maa seest leidis ta luust nooleotsa, luust naaskli ja savinõukilde, mis on üle antud Saaremaa Muuseumile. 196.. toimusid Ajaloo Instituudi eestvedamisel kaevamised (A. Kustini juhtimisel). Selgus, et on tegu hilispronksiaegse asulakohaga.1962. a jätkas kaevamisi Vassar. Kaevamistel koguti 4200 savinõukildu, 45% riibitud pinnaga neist. Leitud sadakond valamisvormikatket, mõned kiviesemete katked, pronksist õõskirves, luust nooleotsad jm.
Lisaks kaevamistele on "Linnamäe põllu" NO servalt vastu "Kalmumäge" leitud kivitalb, Linnamäe ja küla vaheliselt põllult kulunud kantidega jahvekivi.</span>


source: A
code: 12462
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 671
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Ridala küla talude juurest ligikaudu 300 m kagu suunas, Ridala ja Aru küla tee lõuna servas. Kivikalmest edela poole jääb arheoloogiamälestis Kindlustatud asula reg nr 12461.</span>


source: A
code: 12463
name: Ohvrikivi "Tohtrikivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 2053
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub Audla-Saareküla-Tornimäe-Väike väina maanteest lääne pool. Kivi juurde pääseb  maanteelt kiviaia kõrvalt jalgrada pidi. Ohvrikivi asub moreenseljandikul, kus on veel hulgaliselt teisigi kivikülvi kive sarnaselt tugevalt maa sees.</span>


source: A
code: 12464
name: Kalmistu "Kalmumägi", "Kalmusaadud", "Kalmutänav"
type: Kalmistu
alt_id: 685
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu paikneb Koikla külas ja jääb Lõpi-Koikla teest lõuna poole, kivisel maa-alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmetega kalmistu pärineb I aastatuhande lõpust kuni II aastatuhande algusest pKr. Kalmistu on riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12465
name: Kivikalme "Tammeseljamägi"
type: Kalme
alt_id: 686
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tammeselja mäeks kutsutakse künklikku põldu suurest Koikla külast lõunapool, mille läänepiiriks on Koikla ja Lõpi külade piir, idapiiriks Tõruse mägi. Kivikalmedega kalmistu algab küladevahelisest piirist ja  kulgeb 30-40 laiuse ribana 100 m idasse, kust ta lühikese jätkuna kagu poole pöörab. Suurem osa kivikalmistust on lõunapool idast läänede kulgevat kiviaeda – Koikla küla endise karjamaa (nüüd mets) ja põldude piiril, üksikute varedena ka põllu sees kiviaiast põhja pool. Tammeseljamäe läänepoolses otsas on umbes 20 kivirauna, 3-4 m läbimõõduga, ümmargused, madalad, mõned vaevalt märgatavad, peasuuruste kividega kaetud. Kalmistu kagupoolses osas on 9 suuremat kivirauna, 4-6 m läbimõõduga, umbes 0,5-1 m kõrged, kuhu aga arvatavasti põllult kive juurde loobitud. Raunad asuvad kõik Tammeseljamäe lõunapoolsel kallakul vastu madalapoolset karjamaad (nüüd mets, osaliselt põld). 

Umbes 160 aastat tagasi kaevatud Tammeselja mäel lõppenud loomale hauda, kusjuures kaevamisel leitud rida vasknõõpe, muid esemeid leiukohast ei teata, kuigi külarahvas mäge matusepaigaks on pidanud. 
(Kirjelduse allikas: AI arhiiv, Karja kihelkonna muististe kirjeldus 1922, lk 32)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb kõrgema kohal Tika-Ratla teest (nr 21141) lõuna pool ja Lõpi laudateest ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme "Tammeseljamägi" pärineb II aastatuhande algusest, võetud riikliku kaitse alla 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12467
name: Ohverdamiskoht "Hiiekoht"
type: Hiiekoht
alt_id: 689
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohverdamiskoht paikneb Metsaääre külas, Hiie talust põhja pool, soisel alal. Ohverdamisikohast lõuna poole jääb arheoloogiamälestis ohverdamiskoht "Hiietantsitajate koht" reg nr 12468.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohverdamiskoha võib dateerida II aastatuhandesse. Ohverdamiskohta on mainitud 1024. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 49.</span>


source: A
code: 12468
name: Ohverdamiskoht "Hiietantsijate koht"
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 688
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hiietantsijate kohta asub Metsaääre küla Hiie talust u 150-200 m loodesihis, Rauniku mäel, selle läänepoolsel veerul. 

Rauniku mäel algab Metsaääre küla kalmistu. Kalmusid (raunasid) on siin kaunis tihedasti, millest ilmselt mägi ka oma nime saanud. Mullakiht on u 30 cm paks, selle all kohe paas. Mägi on kaetud üleni tiheda sarapuu padrikuga. Rauniku mäe idakülg, eriti lõunaosas on kaunis järsk - 3-4 m kõrge ja paiguti üleni kaetud umbes peasuuruste ning suuremate raud- ja paekividega. Kallak on umbes 20-30 kraadi ja 3-4 m kõrge, nii et mäe külg nagu kivikattega linnamäe valli meelde tuletab. 

Umbes 20 m samast kivisest mäeveerest Rauniku mäe tipul asubki "Hiietantsijate koht". See on ovaalne ring suurtest raudkividest, mis tublisti maasse vajunud, keskmiselt 20-50 cm maapinnast välja ulatudes. Kiviringi läbimõõt põhja-lõuna suunal on 21 m, ida-lääne suunal 29 m. Kivijala laius 1,5-2 meetrit. Ovaali sisemuses on tasane muru. Kiviringi ja selle ümber kasvab tihe põõsastik. Hiietantsijate koha ja Rauniku mäe idaveeru vahel on kümmekond põõsastega läbikasvanud rauna, mille hulgas ka suuremaid raudkivisid, mis mahult suuremad kui kalmeraunad. 

Hiietantsijate kohast räägitakse, et seal kiviringi sees vanasti tantsimas käidud, mida Hiiel käimiseks nimetatud, tantsijaid endid nimetatud aga hiietantsijateks. Kiviringist mõnikümmend sammu idapoole, suure üksiku männi läheduses kasvanud vanasti suur tamm, mille känd ca 1912. aastal karjapoiste poolt ära põletatud, nii et selle aset enam üles ei ole võimalik leida. Rahvajutu järele olla tamme juurde, kivide alla keegi tüdruk maetud, keda kunagi vanasti röövlid Hiietantsijate kohal kinni võtnud ja ära tapnud. 

Hiietantsijate koha kohta võiks veel täheldada, et erilist sissekäiku ovaalis ei näi olevat. Paari meetri laiune madalam koht asub kiviringi lääneosas, kus kivid pea üleni maasse vajunud. 
(Kirjelduse allikas: Karja kihelkonna muinasjäänused. 1922. F.Leinbock; AI arhiiv)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohverdamiskoht paikneb Metsaääre külas, Hiie talukohast põhja pool, maastikus kõrgemal kohal. Ohverdamiskohast põhja poole jääb arheoloogiamälestis Ohverdamiskoht "Hiiekohti" reg nr 12467.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hiietantsijate kohta on hiiekohana kasutatud II aastatuhandel pKr. Ohverdamiskohta on mainitud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 50. Riikliku kaitse alla võetud esmalt 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12469
name: Ohvriallikas "Hiieallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 235-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allikas on ligikaudu 70 cm sügav ja 20 m läbimõõduga.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Allikas asub Luulupe külas, Haeska-Luulupe maanteelõigust põhja pool, metsatuka sees.</span>


source: A
code: 12470
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 110-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on kolmnurkse põhiplaaniga ja kumera pealispinnaga. Tema pikkus OW suunal on 2,2 m, laius NS suunal 1,6 m, kõrgus 0,8 m ja suurim ümbermõõt 6 m. Kivi pealispinnal leidub 36 korrapärast, ümara põhiplaaniga, kunstlikku lohukest.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Karja kihelkonnas. Mälestis paikneb Mätja külas, Jahmaste talust 80 m lääne pool. Mälestis jääb Karja kirikust 0,7 km ida pole, Karjast Leisi-Orissaare maanteele viivast teest 0,8 km ida poole. Mälestis on oma algselt kohalt sinna veetud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis kuulub arvatavasti I aastatuhandesse eKr. Mälestis registreeriti esmakordselt 1976. a arheoloog Mati Mandeli poolt. Mälestisele on koostanud passi 1976. a suvel arheoloog M. Mandel.</span>


source: A
code: 12471
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 679
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ligikaudu 400 m pika ja 100 m laia liivase ja kivise maapinnaga, kus kiviraunade kõrgus on kuni 0,5 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmed pärinevad I aastatuhande II poolest ja II aastatuhande algusest pKr. Võetud riikliku kaitse alla 1964. aastal. Kivikalmet on mainitud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 41.</span>


source: A
code: 12472
name: Kivikalme "Salunõmm"
type: Kalme
alt_id: 680
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kalmistuga, mida rahvasuus kutsutakse nimega „Salu ränk“ ja „Salu nõmm“. See asub territooriumil, mis on 100 m lai ja 400 m pikk ala. Maapind on tihedalt kiviraunadega kaetud. Kiviraunade ehk kivikuhjatiste läbimõõt on ca 5-7 m, kõrgus kuni 0,5 m. Raunades olevad kivid on umbes 15-20 cm läbimõõduga, osalt suuremad raudkivid, harvemini paekivid.
Ca 80-90 % üle kontrollitud kiviraunadest oli nende keskkohast (harvemini muust kohast) kive välja võetud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1924. a väljaantud raamatus „Saaremaa ja Muhu muinasjäänused“, lk 42 on ära toodud, et „1895. a olla „Saluränka“ kalmetest potitükke ja ehteasju leit, samuti „Saluränkast“ idapool olevailt põldudelt odasid, sõjakirveid jm, mis kõik kadund“.</span>


source: A
code: 12473
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 678
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maalinn asub soode vahel oleva kõrgustiku läänepoolsel äärel. Põhjaküljel ulatub madalik otse vallideni, samuti läänes. Läänepoolse madaliku keskel umbes 100 m sisemistest vallidest asub 2000 m2 suurune ala, mis on tasane liivapinnasel ala, kus põhjavesi maapinnal loigus seisab. Seda kohta nimetab rahvasuu „Vereväljaks“, pidades teda oletatavaks tuhandete eestlaste tapmiskohaks ordumeister Burchard von Dreyleweni poolt 1344. aasta saarlaste mässu ajal. Umbes 0,5 km edasi lääne poole on maalinna ala kaitstud veel oja läbi, mis voolab välja väikesest allikast ja kaob põhjapoolsel madalikul. 

Maalinn vajab ainult idast ja lõunast kunstlikku kaitset, mida pakuvad vallid. Need on kahekordsed, moodustudes sisemisest ja välimisest vallist. Välisvalli moodustab 400 m pikkune looduslik maksimaalselt 8 m kõrgune liivaseljandik. Välisvalli madalam lõunaosa on lõhutud seal varem paiknenud Purtsa küla kartulikoobaste tõttu, samuti on ühel lõunapoolsel vallikünkal paiknenud lubjaahi. Vall seisab koos liivast, mille pinnase-erosiooni kaitseb okaspuumets. Välisvalli mõlemad otsad lõppevad kaunis järsku vastu madalikku, mis maalinna kasutamise ajal on takistanud vaenlast nähtavasti soo tõttu ümber välisvallide otste minemast. 

Sisemised  vallid paiknevad rohkem maalinna loodeosas. Nad on algupäraselt moodustanud ca 90m läbimõõduga hoburauakujulise ovaali, mille ots „Verevälja“ soo poole lahti on olnud. Praegu on järel ainult kaks valliotsa, mis on üksteisest lahus, mis on järele jäänud pikematest ovaali külgedest. Vallid on 30 m laiad ja 4-5 m kõrged, moodustades vallide vahele 20 x 30 m suuruse tasase maaala. Sisemised vallid on moodustatud liivast, mis on pealt raud- ja paekividega vooderdatud, mis on tänaseks suurelt osalt maha varisenud. Valli 45m laiune purustatud osa paikneb ovaali kirdeosas, kus valli kivid ja sein on kunagi silmnähtavalt purustatud. Kaevu jälgi pole näha, võimalik, et kaevu polegi olnud, kuna maalinna kasutamise ajal ümbritses teda kahest küljest allikatega varustatud soo. [„Saaremaa ja Muhu muinasjäänused“, TÜ arheol kabinet 1924]</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Geograafiline asukoht on olnud maalinna kaitseks kõigiti soodne. Põhjast, läänest, idast ja lõunast, suuremalt osalt ka idast, ümbritsevad „Kooljamägede“ ala mitme km laiused sood, vaheldudes 15-20 m üle merepinna tõusvate tuiskliiva seljandikega, seega täiesti läbipääsematud, pidades silmas, et maalinna tarvitamise ajal need sood veel veerikkamad pidi olema kui praegu. Ainuke juurdepääsu võimalus on olnud idast, hilisema Pamma mõisa poolt tulevast kitsast, künklikku ja kaunis järsku seljandikku mööda, mis paksult tuiskliivaga kaetud, kust käib ka praegune tee. 

Seljandikud on praegu kaetud valdavalt okaspuumetsaga. Maalinna ala põhikiht on savi ja paas, mis tasastel kohtadel algab umbes 1 m sügavusest. [„Saaremaa ja Muhu muinasjäänused“, TÜ arheol kabinet 1924]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kooljamäed on arvatavalt maalinnaks, kus murti saarlaste vastupanek suure eestlaste mässu mahasurumisel (1343-1345) ordumeistri Burchard von Dreyleweni poolt. Marburgi, Renneri jt kroonikate teatel olnud maalinn „suur ja kindel“. Tema vallutamisel kaotanud sakslased üle 500 mehe, kuna saarlasi tapeti 9000. Maalinna vanem „kuningas“ Vesse poodi jalgupidi üles. Et saarlased allaheitmise tingimuste järel selle maalinna ise pidid maha lõhkuma, ja maalinn kõigi teiste Saaremaa maalinnade juures kõige enam hävitamise jälgi kannab, siis näib põhjendatud olevat, et just Kooljamägede maalinn on seotud kroonikaist teadaolevate suure eestlaste mässu sündmustega. [„Saaremaa ja Muhu muinasjäänused“, TÜ arheol kabinet 1924]</span>


source: A
code: 12474
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb Pärsama külatuumikust edela pool, kahel pool Tutka-Pärsamaa teed (nr 21161).</span>


source: A
code: 12475
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Tutku-Pärsama teest (nr 21161) lääne pool, avatud maastikul. Kalmistust ida poole, kahele poole maanteed jääb arheoloogiamälestis asulakoht reg nr 12474.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu hauad on pärit ligi kahe sajandi pikkusest ajavahemikust, sinna maeti 13. sajandi algusest 14. sajandi lõpuni. Arheoloogiakirjanduses "Karja kalmistuna" tuntud maa-alune kalmistu avastati 1949. a. ehitustöödel, mil sealt kaheksateist luustikku leiti. 1955. aastal kaevati kalmistut arheoloog A. Kustini juhatusel. Kalmistu on rajanud aga nähtavasti mõni jõukam suguvõsa enne kiriku ehitamist (Esivanemate kalmuküngastel; J. Selirand, Tallinn 1967, lk 91)</span>


source: A
code: 12476
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 683
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Täätsi külas, kunagisest Lasma talust edela pool, metsas. Kivikalmest lõuna poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12478.</span>


source: A
code: 12477
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 684
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmed (12479, 12477) asuvad saarekestena (20-30 m üksteisest eemal), 1 m kõrged ja 10-12 m läbimõõduga paekividega kaetud kiviraunad.
Umbes 0,5 m sügavuselt tuleb vastu must muld, mis sisaldab põlenud luid. Savipotikilde ja pronksist ehteasju. Kalme on omal ajal osalt lõhutud karjapoiste poolt. Ussivarest idapool kuni maanteeni ulatuv Salu mets sisaldab samasuguseid kiviraunu (Kirjelduse allikas: Saaremaa ja Muhu muinasjäänused, 1924).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Ratla külas, Ratla-Pärsama teest ida pool, kunagisel kiviaedadega piiratud kadakasel karjamaal. Kivikalmest lõuna poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12479.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme võib dateerida II aastatuhandesse. Kivikalmet on mainitud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 43. Kaitse alla on kalme võetud 1964. a.</span>


source: A
code: 12478
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 237-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Täätsi külas, kunagisest Lasma talust edela pool, metsas. Kivikalmest põhja poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12476.</span>


source: A
code: 12479
name: Kivikalme "Ussivare"
type: Kalme
alt_id: 682
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmed (12479, 12477) asuvad saarekestena (20-30 m üksteisest eemal), 1 m kõrged ja 10-12 m läbimõõduga paekividega kaetud kiviraunad.
Umbes 0,5 m sügavuselt tuleb vastu must muld, mis sisaldab põlenud luid. Savipotikilde ja pronksist ehteasju. Kalme on omal ajal osalt lõhutud karjapoiste poolt. Ussivarest idapool kuni maanteeni ulatuv Salu mets sisaldab samasuguseid kiviraunu. (Kirjelduse allikas: Saaremaa ja Muhu muinasjäänused, 1924).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Ratla külas, Ratla -Pärsama teest ida pool, kunagisel kiviaedadega piiratud kadakasel karjamaal. Kivikalmest põhja poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12477.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme võib dateerida II aastatuhande algusesse. Kivikalmet on mainitud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 43.</span>


source: A
code: 12480
name: Ohvrikivi "Tondikivi", "Kuradikivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 690
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on raudkiviga, mille kõrgus on ligikaudu 3 m. Kivi keskosas on 30 x 30 cm lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi paikneb Ratla külas, Risti-Virtsu-Kuivastu-Kuressaare teest (nr 10) ida pool. Ohvrikivist mõlemal pool kulgeb kiviaed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvrikivi võib dateerida II aastatuhandesse. Ohvrikivi on mainitud 1924. a Saaremaa ja Muhu munasjäänuste kirjelduses, lk 51.</span>


source: A
code: 12481
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 109-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub kõrgel N-S suunalisel seljandikul (seljandiku harjal) ning kujutab endast kagu-loode suunalist, murukamaraga (ja võsaga) kaetud kivivaret. Kivivare pikus kagust loodesse on 28.m, laius loodeotsast 8 m ja kaguotsast 6 m. Kalmeala keskossa on kunagi kaevatud kaks auku. Nende mõlema läbimõõt on 2 m, sügavus ligikaudu 0,5 m, omavaheline kaugus 1 m. Augud on nüüd täiesti kamardunud. Kalme loodeotsa ümber kasvavad kadakad ja mõnd pihlakad. Loodenurga vastu on kuhjatud 20-23 m läbimõõduga ja 3 m kõrgune kivihunnik. See jääb maantee ja kalme loodenurga vahele. Kalme ise ulatub ümbritsevast seljandikust ca 1,7 m kõrgemale (allikas: mälestise pass 1976).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Karja kihelkonnas. Kivikalme paikneb Roobaka külas, Aadama talu maadel, talust 200 m põhja pool, 30 m Võlupe-Pärsama teest (nr 21143) ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb tõenäoliselt I aastatuhande I poolest. 1976. a avati kalme arheoloog M. Mandeli poolt. Teatakse rääkida, et leide ei ole kalmest leitud, aga nimetatakse seda rahvasuus "Kullamäeks". Kaevamistel leiti kalme lõuna osas põletamata luukild. Mälestisele on koosatnud passi 1976. a arheoloog Mati Mandel.</span>


source: A
code: 12482
name: Kivikalme "Kõuemägi"
type: Kalme
alt_id: 112-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Tika-Ratla tee (nr 21141) ja Räägi tee ristumiskohast ligikaudu 105 m edela pool, avatud maastikul.</span>


source: A
code: 12483
name: Ohvriallikas
type: Ohvriallikas
alt_id: 238-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas paikneb Mõisaküla külas, Mustjala-Kihelkonna-Tehumardi teest (tee nr 21102) ida pool, metsasel maastikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Allikat on tõenäoliselt kasutaud II aastatuhande I pooles.</span>


source: A
code: 12484
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 2497
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maa-alune kalmistu paikneb kõrgemal liivasel seljanikul, kus kulges varem külatee. Kalmistust idas on haritavad suured põllumassiivid, kalmistust läänes väikesed kinnikasvanud heinamaalapid. Teekoha servas jookseb lääpavajunud kiviaed, ääristatud põlispuudega. Kalmistul asub vana tee servas mõlemal pool hulgaliselt kartuliauke, mille kaevamisel kohalike elanike jutu järgi olla varasematel aegadel välja tulnud inimluid, odaotsi jms.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Maa-alune kalmistu "Kalmumägi" paikneb Taritu küla, Albri talust 200 m loode pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu võib dateerida II aastatuhandesse eKr.</span>


source: A
code: 12485
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2496
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Taritu küla, Sookana talust 100 m, põllu serval.</span>


source: A
code: 12486
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Taritu külas, Koimla-Riksu teest (tee nr 21110) ida pool. Kivikalmest vahetult lääne pool asub arheoloogiamälestis muistsed põllud reg nr 12487.</span>


source: A
code: 12487
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistsed põllud paiknevad Taritu külas, Koimla-Riksu teest (nr 21110) ida pool. Muistsetest põldudest vahetult idasse jääb arheoloogimälestis kivikalme reg nr 12486.</span>


source: A
code: 12488
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 2498
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistsete põldude asukohas on kümmekond madalat põlvekõrgust tasast kivihunnikut, mis on kaetud sambla ja mullakamaraga, hunnikute läbimõõt ca 3-4 m. Kogu muistsete põldude ala on kaetud kuusemetsaga, mis on suures osas välja raiutud. Lisaks nendele on ümbruskonna mets täis vähemaid muistseid põllukivihunnikuid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Taritu ja Kotlandi vahelises metsas, Kotlandi poolses osas, rahvakeeles "Põlemaruske". (KKT nr 167, E. Adoson, 1994)</span>


source: A
code: 12489
name: Kiviaja kalme
type: Kalme
alt_id: 692
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kiviaja kalme asub Koki külas, Sake talu hoonetest 150 m kirde poole, Lümanda-Koimla teest ida suunas kruusaaugu kohal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sake talust umbes 150 m idas paikneb endine kruusaauk, kust 1917. aastal vene sõjaväelased tee tegemiseks kruusa vedasid. Kruusaveo käigus leiti 3 luukeret. Ühe luukere juurest kruusaaugu keskosa juures leiti silmaga ja ümmarguse kannaga kivikirves. Luukere olnud maapinnast 25 cm sügavusel, nagu juuresolijad mõõtnud. Kruusaaugus võis näha väga jämedateralise kruusa hulgas ka 1922. aasta inspektsiooni käigus surnuluid. Muid asju nagu tulekivi kilde ei leitud. Kruusaaugust idas tulnud surnuluid välja ka 1922. aasta kevadkünnil. Samuti on tollane peremees leidnud kagu poolt kalmet savinõukilde. 

Kivikirve leidis Koki küla Pärdiste vabadikunaine Anna Huums. Kirves oli löödud leidmise juures katki ja hiljem kaduma läinud (Allikas: AI arhiiv, Kihelkonna kihelkonna muinasjäänused, 1922).</span>


source: A
code: 12490
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 696
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme (rahvasuus "Kabeliväli") asub Leedri küla end. karjamaal, kus kergelt läände tõusva maapinna peal on palju kive. Kadakate ja männinoorendiku alt paistavad kivihunnikud. Kogu kivivare ala on põhja-lõuna suunal 150 m pikk ja ligi 60 m lai. Kivine ala ei ole iseendast just märgatavalt kõrgem ümbritsevast maapinnast. Kuna kivihunnikud on väga ebakorrapärased ja varisenud, teab rahvas rääkida vare lõhkumisest, sest seda on rahva teatel väga palju kaevatud. Kaevamas on käinud ümberkaudsed elanikud, kaevates juhuslikke auke, lootes midagi saada. Kaevamine on toimunud vähemalt 1917. aastani. Lõunapoolne ala on ühtlaselt 30-40 cm paksuse kivikattega kaetud, mille ümberkaudselt maalt on siia kokku vedanud vene sõjaväelased puhastades välja lennukitele; kas see ala on tervem, on küsitav. Muul alal on väga raske leida tervemat kohta, kuigi mõni siiski tervena paistab olevat. Nagu mainitud, on siit kaevatud ja asju saadud, millest varasemalt sepad on palju asju ümber tagunud. Kivid on suuremalt jaolt tõstesuurused s.o 25-35 cm ümbermõõduga. Kivikate näib olevat madal, kuigi lõhkumise tõttu on raske arvata, milline see algselt oli. Leide on siit kogudesse saadud umbes 300 ja neid tuntakse kirjanduses enamasti "Lümanda" kalmeleidudena. Ei ole teada, kui palju neist peale nende hävinud on. Teaduslikke kaevamisi kalmel korraldatud ei ole (1924 toim) (Kirjelduse alus: Saaremaa ja Muhu muinasjäänused; TÜ Arheoloogiakabineti toimetised, Odamees 1924).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Käesla-Karala-Loona maantee (tee nr 21112) ja Mustjala- Kihelkonna-Tehumardi maantee (tee nr 21102) ristumiskohast edela pool, Leedri külast 1,2 km lõuna suunas, karjamaal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vanimad leiud Leedri küla "Kabeliväljalt" pärinevad 5.-6. sajandist pKr, enamik leide aga 11.-12. sajandist.</span>


source: A
code: 12491
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 698
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvrikivi on umbes 50 cm kõrgune ovaalne paekivi, mille küljed on vee poolt osaliselt ära uhutud. See annab kivile seenekujulise vormi mistõttu ongi kivi ohvrikivina kasutatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi paikneb Liiva-Kuusnõmme teest edela pool, tootmishoonete taguse metsa veeres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvrikivi võib dateerida  II aastatuhandesse. Ohvrikivi on kutsutud veel "Kuningakiviks" ja "Rootsi harjakiviks".</span>


source: A
code: 12492
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 693
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>2 kivikirstkalmet (I a.tuh lõpp e.m.a) Lümanda küla, Paavli talu juures, kummalgi pool Kihelkonnale minevast teest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (mälestised reg nr 12492-12494) on rajatud ilmselt I aastatuhande lõpu poole eKr ja meie ajaarvamise algul. Kalmed on registreeritud juba 19. sajandi lõpu poole, kui 1897. a avas siin mõned kirstud Freundlich Kuressaarest (vt Hausmann inter. RK, lk LXXII – Ajaloo Instituudis). Kalmeid kirjeldatakse „Saaremaa ja Muhu muinasjäänustes“, Tartu, 1924, lk 62-63. Selles raamatus on neid kalmeid peetud pronksiaegseteks, mis ilmselt ei ole õige. Samas mainitakse, et ida pool teed olevat 5 kivivaret  ja üks vare jäänus  kahe kalme vahelisel alal kiviaia all kultuurkarjamaale viiva värava kõrval, sellest vahetult lõuna pool. Lääne pool teed mainitakse rihvaauku ehk kruusaauku, millest olla leitud luid. August lõuna pool kirjeldatakse umbes 75 cm kõrgust ja 16 m läbimõõduga kivikalmet, mille keskele oli kaevatud auk. Selles kalmes polevat paaskasti näha. Kalme kaevati läbi ja eksponeeriti 1966. a Saaremaa muuseumi poolt. Leiud paiknevad Saaremaa Muuseumis, aruanne ja leidude kataloog Ajaloo Instituudis (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12493
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 694
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (mälestised reg nr 12492-12494) on rajatud ilmselt I aastatuhande lõpu poole eKr ja meie ajaarvamise algul. Kalmed on registreeritud juba 19. sajandi lõpu poole, kui 1897. a avas siin mõned kirstud Freundlich Kuressaarest (vt Hausmann inter. RK, lk LXXII – Ajaloo Instituudis). Kalmeid kirjeldatakse „Saaremaa ja Muhu muinasjäänustes“, Tartu, 1924, lk 62-63. Selles raamatus on neid kalmeid peetud pronksiaegseteks, mis ilmselt ei ole õige. Samas mainitakse, et ida pool teed olevat 5 kivivaret  ja üks  vare jäänus  kahe kalme vahelisel alal kiviaia all kultuurkarjamaale viiva värava kõrval, sellest vahetult lõuna pool. Lääne pool teed mainitakse rihvaauku ehk kruusaauku, millest olla leitud luid. August lõuna pool kirjeldatakse umbes 75 cm kõrgust ja 16 m läbimõõduga kivikalmet, mille keskele oli kaevatud auk. Selles kalmes polevat paaskasti näha. Kalme kaevati läbi ja eksponeeriti 1966. a Saaremaa muuseumi poolt. Leiud paiknevad Saaremaa Muuseumis, aruanne ja leidude kataloog Ajaloo Instituudis (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12494
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 695
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mõisaküla k, Reinu talu juures, kummalgi pool teed (vt KKT nr 173, 1994)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (mälestised reg nr 12492-12494) on rajatud ilmselt I aastatuhande lõpu poole eKr ja meie ajaarvamise algul. Kalmed on registreeritud juba 19. sajandi lõpu poole, kui 1897. a avas siin mõned kirstud Freundlich Kuressaarest (vt Hausmann inter. RK, lk LXXII – Ajaloo Instituudis). Kalmeid kirjeldatakse „Saaremaa ja Muhu muinasjäänustes“, Tartu, 1924, lk 62-63. Selles raamatus on neid kalmeid peetud pronksiaegseteks, mis ilmselt ei ole õige. Samas mainitakse, et ida pool teed olevat 5 kivivaret  ja üks vare jäänus kahe kalme vahelisel alal kiviaia all kultuurkarjamaale viiva värava kõrval, sellest vahetult lõuna pool. Lääne pool teed mainitakse rihvaauku ehk kruusaauku, millest olla leitud luid. August lõuna pool kirjeldatakse umbes 75 cm kõrgust ja 16 m läbimõõduga kivikalmet, mille keskele oli kaevatud auk. Selles kalmes polevat paaskasti näha. Kalme kaevati läbi ja eksponeeriti 1966. a Saaremaa muuseumi poolt. Leiud paiknevad Saaremaa Muuseumis, aruanne ja leidude kataloog Ajaloo Instituudis (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12495
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 697
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kiivikalme pärineb I aastatuhande I poolest või II aastatuhande algusest. Kivikalmet on mainitud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 65.
Kihelkonna Kihelkonna muinasjäänused 1922, Ajaloo Instituudi arhiiv.
/.../ Kivikalme asub Jõgela külast läbiminevast Varpe-Karala teest Himmiste küla poole mineva roobastee lääneküljel "Põldealusel niidul". Kivikalme on umbes paarkümmend meetrit põhja-lõuna suunas pikk, laius 4-5 m. Kalme koosneb suurtest kividest, ühte otsa on kaevatud 1920. aastatel auk, millest on leitud mõningaid luid. Rahva jutu järgi on leitud kaevates pronksist asju. /.../</span>


source: A
code: 12496
name: Kultusekivi "Tondikivi", "Tolmikivi"
type: Kultusekivi
alt_id: 361-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Tondikivi ehk Tõllukivi asub Jõgela külas, Aruniidi talust 500 m põhja-loodes, kivihunniku kirdeservas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi pärineb I aastatuhandest eKr.</span>


source: A
code: 12497
name: Rahvapärimustega seotud kivi
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 295-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on suur kandiline punasest raudkivist rändrahn, mille suurim kõrgus on 1,9 m. Kivi pealispind on lame ja tasane, kivi mõõtmed on 4,4 x 5,1 m. Kivi on kasvanud tihedasse põõsastikku ja karjääri tee pealt raskesti märgatav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi paikneb Igaküla karjääri kruusateest 76 m mäenõlva pidi mere poole, kus väike karjamaatee viib randa. Nimetatud karjamaateest jääb kivi 11 m kaugusele põõsastikku ja männinoorendiku sisse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on kultusekivina kasutatud II aastatuhandel m.a.j. Kivi tuntakse rahva hulgas "Patukivina".</span>


source: A
code: 12498
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 296-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotus järgi Muhu kihelkonnas. Asulakoht paikneb Kantsi külas ja piirneb põhjast, lõunast ja idast Käspri teega.</span>


source: A
code: 12499
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 239-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Koguva külatuumikust kagu pool. Piiri-Koguva teest (nr 21148) ida pool, Koguva Tooma tuuliku all.</span>


source: A
code: 12500
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 240-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Koguva külatuumikust kagu pool. Piiri-Koguva teest (nr 21148) ida pool.</span>


source: A
code: 12501
name: Ohvrikivi "Mualjakivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 297-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on tasane, läbimõõduga 85 cm, suurim kõrgus maapinnast 20 cm. Kivi pinnal on üksikud kõrgemad nukid ning keskel kolmnurkse terava põhjaga süvend.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Koguva külas, Käspri talu hoovil aida taga selle kagunurgast 6 m lõunas viljapuuaias.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi kohta jutustatakse, et siin käidud vanasti haigusi arstimas ja kivile ohverdatud mitmesuguseid asju. Kivil on tänaseni roostetanud hobuseraudu ja sepanaelu. Kivi kasutatud raviks veel enne teist maailmasõda. 
Kivi kasutamine 20. sajandil on dokumenteeritud rahvamälestustega, kuid on võimalik, et teda on ravitsemise otstarbeks kasutatud juba varasematelgi sajanditel, või koguni muinasajal.</span>


source: A
code: 12502
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 704
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>E. Blumfeld, A. Luha, A. Tammekann. Koguteos: Saaremaa. Tartu 1934.
/.../ Laibamatustega maa-alune kalmistu asub Tooma talu maal, umbes 300-400 m põhja pool suurt maanteed, Jaani ja Pendu vabadikkude vahel seljandikul, millest liivaveol on leitud luustikke ja mitmesuguseid muinasesemeid (arvatavasti on siit pärit m.s 2 kolmnurkpeaga nõela ja kettvöö) /.../</span>


source: A
code: 12504
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 700
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnuse maalinn on olnud peaaegu ümmargune, põhja-lõuna sihis 110 m ja ida-lääne sihis 100 m läbimõõduga. Maalinn on ehitatud nähtavasti tasase maa peale, sest sisemus pole peaaegu sugugi kõrgem kui ümberkaudne põld. Vallid on moodustatud kruusast, mille hulgas on õige suuri raudkive. Kuid neid kive pole korrapäraselt müüriks laotud, vaid on täitsa ilma mingisuguse korralduseta ühes mullaga valliks ehitatud. Läänepoolses servas on kaevu ase. 

Maalinna vall on Väikese Väina tammi ehitamisel 1894. ja 1895. aastal suuremalt osalt ära lõhutud. Algupärast kõrgust pole nähtavasti enam kusagil olemas. Küsimusse võiks vahest tulla loodepoolne nurk, mille rahvas ütleb veel algupärases kõrguses olevat, kuid seegi on nähtavasti madalamaks varisenud. Ta on ümberkaudsest põllupinnast 7,8 m kõrgem. Mujal on vallist ainult 5-6m kõrgusel mullahunnikud säilinud. Põhjapoolses otsas on olnud värav. Maalinna läbimõõt valli harjast harjani on ida-lääne suunas 75 m ja põhja-lõuna suunas 80 m. Algupärast külgede kallet pole praegu enam võimalik määrata. 

Väikese Väina tammi ehituseks maalinnast materjali võttes leiti kahest kohast suuremad peitleiud, milles hulk hõbeasju ja -rahasid. Rahad, mis vallist leiti, olid ajast 1165-1223 pKr. Holzmayer on arvanud Linnuse maalinna Läti Henriku "castrum Mone" olevat, mille sakslased vallutasid 1227. a. eestlatelt. See arvamine peaks olema kindel. Rahad, mis säält leitud, tõendavad seda omalt poolt veelgi, näidates, et mainitud aarded peitis rahvas vallidesse nähtavasti sakslaste kallaletungimisel 1227. a. Relvad, mis maalinnast leitud, on saadud siit-sealt - mujalt kui peitleiud. Rahva arvates olevat suur hulk Linnnuse varandusi varjul suures Muhu soos. Leiud säilivad Kuressaares (Saaremaa Muuseumis) ja Riias Toommuuseumis. 

[Saaremaa ja Muhu muinasjäänused; TÜ Arheoloogiakabineti toimetised, Tartu 1924, lk 136]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muhu maalinna täpsem püstitamise aeg pole teada, kuid mõningate leidude põhjal võis see toimuda 11. sajandil, seega viikingiaja lõpus. Kuna umbakudu 10. sajandi lõpus jäeti Pöide maalinn maha ning kuna Muhu linnus rajati Pöide ja Muhu piirkondi arvestades kesksesse kohta Väikese väina äärde, võib oletada, et just sel ajal toimus kahe piirkonna ühinemine ja kokkuliitmine. (Saaremaa 2. Ajalugu. Majandus. Kultuur, 2007, lk 57).</span>


source: A
code: 12505
name: Ohvrikivi "Mualjaste kivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 299-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi paikneb endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Ohvrikivi asub Lõetsa külatuumikust kirde pool, mere poole suunduvast Lõetsa külavaheteest ida pool.</span>


source: A
code: 12506
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 302-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu paikneb Rästiku maaüksuse kesk- ja idaosas, 60-70 m kiviaiaga paralleelsest metsateest põhja pool hõredamas männimetsas, kus on sekka suuremaid puudeta lagendikke, kaetud ühtlaselt kadastikuga. Kruusaaukude juurde on paigaldatud plastikust tähis, metsateest 70 m põhjas, kõrgemal kruusasel alal.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Kalmistu paikneb Kuivastu-Pädaste-Liiva teest (nr 21154) lääne pool, metsasel alal. Kalmistust ida poole jäävad arheoloogiamälestised muistsed põllud reg nr 12511 ja kivikalme reg nr 12508, põhja poole jäävad arheoloogiamälestised muistsed põllud reg nr 12509 ja kivikalme reg nr 12507.</span>


source: A
code: 12507
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 703
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on korrapärane ristkülikukujuline kivilade, sisaldades kahte madalamat kirstukujulist lohku kivirauna sees. Ümbrus on kaetud hõreda kadastiku ja keskealise hõreda männimetsaga, ümbrusest on võetud kruusa.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Kivikalme paikneb Kuivastu-Pädaste-Liiva teest (nr 21154) lääne pool 9. ja 10. kilomeetri vahel, metsasel alal. Kivikalme jääb osaliselt arheoloogiamälestise muistsed põllud reg nr 12509 alale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme võib dateerida II aastatuhande II poolde.
Saaremaa ja Muhu muinasjäänused, TÜ Arheoloogiakabineti toimetised 1924, lk 132.
/.../ Kalmistu Mäla küla karjamaal nn. "Audemäe" ümbruses. 
"Audemägi" on umbes 1,5-2 m ümbrusest kõrgem, üleni kividega kaetud seljak - nähtavasti vana mere rannavall. Võimalik, et siin kivide hulgas leidub vanu haudvaresid. Mäe kaguotsast olla rahva teatel leitud luid. Audemäest läänepoole nn. Rebasemäel ja mujal ümbruses on väikseid kivivaresid, umbes 3 m läbimõõduga ja 15-20 cm kõrged. Vared on väikestest paekividest. On ka pikergusi varesid, üks isegi 30 m pikk. 
1874. aastal on siin Holzmayer avanud ühe vare, mis olnud tema teatel umbes 50 sammu Audemäest kirde poole, künkal. Vare läbimõõt olnud 3 m, kõrgus 1,2 m. Äärel käinud ümber vare kiviring. Söe ja tuha kihis olnud põlenud luupuru. Varest leiti 4 rinnanõela kolmnurkpeadega, 3 nõela nupp-peaga, kaks väikest nõela kolmnurkpeadega, 2 vööpannalt naastadega, väike spiraal ja 4 odaotsa. Audemäel avati 22 varet, neist oli leide ainult kahes ja nimelt ühes värtnaratas kondist ja teises ripatsraha. Leiud säilivad Kuressaares. /.../</span>


source: A
code: 12508
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 301-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Kivikalme paikneb Kuivastu-Pädaste-Liiva teest (nr 21154) lääne pool 9. ja 10. kilomeetri vahel, metsasel alal. Kivikalmele viitab Pädaste-Liiva kõrvalmaanteelt silt 500 m teest läänepool paiknevale kivikalmele. Kivikalmeni pääseb jalgsi mööda hooldatud metsateed. Kivikalme, mille konstruktsioonid on avatuna jäetud vaatamiseks. On ümbritsetud arheoloogiamälestisega muistsed põllud reg nr 12511.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ussimätta kivikalmel viis läbi arheoloogilisi kaevamisi Vello Lõugas 1984.-1985. aastal. Lisaks neljale tarandile avastati seal ka kahe ringmüüriga ümbritsetud ümmarguse põhiplaaniga kalme, kus aga mingitki jälge kirstust ei leitud. Tõsi küll, kalme keskosa oli lõhutud, kuid seal avastati seevastu 1,55 m suurune raudkivist rändrahn, mis ilmselt kujutas endast keskse matuse kohal olnud hauakivi. Surnud olid kalmesse maetud põletamata. Panuseid kiviringidega kalmest ei saadud, tarandid on aga rajatud ilmselt nooremal eelrooma rauaajal (Allikas:V. Lang. Baltimaade metalliaeg).</span>


source: A
code: 12509
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 321-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistsete põldude ala moodustab kõrgema kruusase künka, kus on läbisegi paisatud raudkividelademed, mis siin-seal maapinnast välja ulatuvad, moodustades sageli korrapäraseid jooni ja kujuneid maapinnale.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistsed põllud asuvad endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Muistsed põllud paiknevad Kuivastu-Pädaste-Liiva teest (nr 21154) lääne pool 9. ja 10. Kilomeetri vahel. Muistsetest põldudest loodesse jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12507. Lõuna poole paiknevad arheoloogiamälestised muistsed põllud reg nr 12510 ja 12511 ning kivikalme reg nr 12508, edelasse jääb arheoloogiamälestis kalmistu reg nr 12506.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Saaremaa ja Muhu muinasjäänused; TÜ Arheoloogiakabineti toimetised, Tartu 1924, lk 132.
/.../ Mäla küla karjamaal asuv "Audemägi" on umb 1,5-2m ümbrusest kõrgem, on kaetud üleni kividega - nähtavasti vana mere randvall. Võimalik, et siin kivide hulgas leidub vanu haudvaresid. Mäe kaguotsas olla rahva teatel leitud luid. Audemäest läänepoole n. n. Rebasemäel ja mujal ümbruses on väikseid kivivaresid, umb 3 m läbimõõt ja 15-20 cm kõrged. Vared on väikseist paaskividest. On ka pikergusi varesid, üks isegi kuni 30 m pikk. 

1874. aastal on siin Holzmayer avanud ühe vare, mis olnud tema teatel umb 50 sammu Audemäest kirde poole, künkal. Vare läbimõõt olnud 3 m, kõrgus 1,2 m. Äärel käinud ümber varre kiviring. Söe ja tuha kihis olnud põlenud luupuru. Varest leiti 4 rinnanõela kolmnurkpäädega; 3 nõela nupp-päädega; 2 vööpannelt naastadega, väike spiraal ja odaots. Audemäel avati 22 varet, neist oli leide ainult kahes ja nimelt ühes värtnaratas kondist ja teises ripatsraha. /.../</span>


source: A
code: 12511
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 303-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistsed põllujäänused koosnevad põllupeenrast ja põllukivihunnikutest nr 1-9.
Raun nr 1 asub kivikalme kaevandist 11,5 m lääne pool. Selle läbimõõt on 3,2 m ja kõrgus kuni 20 cm. Põllukivihunnikul kasvasid väikesed kadakad, mis 1984. a maha raiuti.
Raun nr 2 asub eelmisest 10,5 m kaugusel loodes. Läbimõõt N-S-suunas on 4,9 m ja O-W-suunas 5,5 m. Kõrgus 20-30 cm. Tugevasti kamardunud, üksikud raudkivide nukid ulatuvad kamarast välja. Peal kasvavad männid ja kadakad.
Raun nr 3 asub eelmisest 25,4 m kaugusel 20 kraadise nurga all. Selle läbimõõt N-S-suunas on 4,0 m ja O-W-suunas 3,5 m. Kõrgus on 30 cm. Pealt täiesti lage, kamardunud. Lõunaservas ulatub maapinnale kaks suuremat kivi ca 20-35 cm. SW-külg kõrgem ja järsem.
Raun nr 4 asub eelmisest 9,7 m kaugusel 30 kraadise nurga all. Peal kasvavad kadakapõõsad, kontuur ebamäärane, läbimõõt ca 3,1 m. Kivid sammaldunud.
Raun nr 5 asub eelmisest 14,5 m kaugusel ida pool. Koosneb suurtest raudkividest, mille läbimõõt üle 0,5 m. Kamardunud. Raunal kasvavad mõned kadakad. Läbimõõt N-S-suunas 3,9 m ja O-W-suunas 2,8 meetrit. Kõrgus ca 30 cm. Kivid ulatuvad maapinnale 15-20 cm.
Raun nr 6 asub eelmisest 4 m kaugusel 30 kraadise nurga all. Läbimõõt N-S-suunas 5,2 m ja O-W-suunas 6,1 m. Kõrgus ca 30 cm. Pealt kamardunud. Keskosas ulatuvad enam kui 0,5 m läbimõõduga kivid 20-30 cm kõrguselt maapinnale.
Raun nr 7 asub nr 1-st 18,5 m kaugusel 10 kraadise  all. Läbimõõt N-S-suunas 4,4 m ja O-W-suunas 3,8 m. Servades paljanduvad suuremad kivid, keskelt rohkem kamardunud. Põhjaservas suurem kivi läbimõõduga üle 1 m ja ca 0,4 m kõrge. Kõrgus ca 30 cm.
Raun nr 8 asub nr 3-st 18 m kaugusel 260o all. Läbimõõt N-S-suunas 4,2 m ja O-W-suunas sama. Kõrgus ca 40 cm. Pealt tugevasti kamardunud, lage.
Raun nr 9 asub nr 5-st 330o all 27,4 m kaugusel. Läbimõõt N-S-suunas 4,5 m ja O-W-suunas 5,1 m. Kõrgus 25 cm. Pealt tugevasti kamardunud. Kamarast ulatuvad välja raudkivide nukid. Pealt lage, idaservas kadakapõõsad.
Põllupeenar nr 1 jääb Pädaste maanteelt metsateed mööda minnes 130 m kaugusele. Laius metsavaheteel kuni 2,5 m ja kõrgus 15-20 cm. Põllupeenra kogupikkus (kui välja arvata väike tühi vahe) on 18 m. peenar on kamardunud ja sisaldab kokkuloobitud kive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistsed põllud asuvad  endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Muistsed põllud paiknevad Kuivastu-Pädaste-Liiva teest (nr 21154) lääne pool 9. ja 10. kilomeetri vahel, metsasel alal. Muistsete põldude juures asub 1984.-1985. a läbi kaevatud kivikalme “Ussimätas” (mälestis reg nr 12508), mille konstruktsioonid on avatuna jäetud vaatamiseks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kuna põllujäänuseid pole arheoloogiliselt kaevatud, siis tuleb toetuda nende dateerimisel mälestise Kivikalme reg nr 12508 uurimisel saadud leiumaterjalile, mille võib dateerida – I aastatuhandesse eKr kuni meie ajaarvamise algusesse. Põllujäänused on registreeritud 1984. a arheoloog V. Lõugase poolt. Mälestisele on koostanud passi 1984. a arheoloog V. Lõugas.Kuna põllujäänuseid pole arheoloogiliselt kaevatud, siis tuleb toetuda nende dateerimisel mälestise Kivikalme reg nr 12508 uurimisel saadud leiumaterjalile, mille võib dateerida – I aastatuhandesse eKr kuni meie ajaarvamise algusesse. Põllujäänused on registreeritud 1984. a arheoloog V. Lõugase poolt (Mälestisele on koostanud passi 1984. a arheoloog V. Lõugas).</span>


source: A
code: 12510
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 304-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistsed põllud asuvad  endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Muinaspõllud asuvad Karjalasma metskonna maal 58. tükil, põhjapoolsest kiviaiast, mida ääristab metsatee 107 m lõunasuunas vana metsakvartalite (170/169) sihti pidi lõunasse. Muistsetest põldudest loodesse jääb arheoloogiamälestis kalmistu reg nr 12506, kirdesse arheoloogiamälestised muistsed põllud reg nr 12511 ja kivikalme reg nr 12508 ning põhja poole arheoloogiamälestis muistsed põllud reg nr 12509 ja kivikalme reg nr 12507.</span>


source: A
code: 12512
name: Ohverdamiskoht "Hiiemägi"
type: Hiiemägi
alt_id: 300-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Saaremaa ja Muhu muinasjäänused, TÜ Arheoloogiakabineti toimetised, Tartu 1924, lk 137.
/.../ "Iiemägi" Mäla küla Pärdi talu heinamaal, umbes 1m kõrge ja 50m läbimõõduga küngas. Muinasjutu järgi olnud siin vanasti klaasist kirik. /.../</span>


source: A
code: 12513
name: Ohverdamiskoht
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 706
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohverdamiskoht asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Ohverdamiskoht asub Paenas külatuumikust edela pool hõredas lehtpuumetsas. Ohvrikoha keskel pinnas tõuseb ning seal asub graniitrahn.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohverdamiskoha võib dateerida II aastatuhandesse. Ohverdamiskohta on mainitud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänustes, lk 138.</span>


source: A
code: 12514
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 709
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on kirde-edelasuunas 4,6 m pikkune ja loode-kagu suunas 2,5 m laiune rahn, mille kõrgus on 1,65 m. Kivi pealispind alaneb kagu-suunas nii ,et edela-ots on 0,9 m kõrge. Kivi loodekülg on püstjas, peaaegu 85 kraadise järskusega. Kivi peal on ligikaudu 2 m osa keskel ühekõrgune. Siin on ka lael mõningaid looduslikke süvendeid, kuhu kogunes looduslikku vett või kuhu sai kaasatoodud ravivett valada. Kivi on punakatest jämedatest kristallidest (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Ohvrikivi paikneb tasasel maastikul, mis langeb  kergelt põhja ja loode poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Millal kivi kasutama on hakatud, selle kohta puuduvad andmed. Kivi on kasutatud arstimiseks. Kivi on kasutatud tohterdamiseks veel kahe maailmasõja vahel. Rahvamälestuste järgi on sellelt kivilt otsitud abi mitmesuguste haiguste puhul. Kivile viidud hobuseraudu või-naelu ja muud rauarisu, mida seal vanasti kivi serva all vedelenud, samuti väiksemaid münte. Kivi sai esmakordselt registreeritud ja üles otsitud 1983. a suvel. Mälestisele on koostanud passi 1983. a augustis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12515
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 699
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Päelda linnus, rahvakeeles „Päelda linn“ on ovaalse ringvalliga maalinn, mille ringivalli suurem läbimõõt on 70 m, väiksem 50 meetrit. Vallid on umbes 1 m kõrgused, 7-8 m laiad. Vallid on ehitatud ümmargustest raudkividest. Üksikud kivid on umbes 30-40 cm läbimõõduga, enamus väiksemad. Linna arvab rahvas Muhu Linnuse maalinnast palju vanema olevat. Leiud puuduvad, sees ja ümberringi on haritav põld.</span>


source: A
code: 12516
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 306-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Praegu on kivi oma algselt kohalt ära liigutatud ja purustatud. Säilinud on üks suur lõhm, mis asub kiviaia servas sauna taga teiste lõhutud kivide hulgas. Selle mõõdud on: laius 38 cm, pikkus 1,35 m ja paksus ligikaudu 20 cm. Algselt paiknes kivi siit umbes 10 m lääne pool teisel pool kiviaeda sauna taga keldri ees. See on tumeda värvusega, pika „süüga“ kivilõhm, mis moodustab u 1/3 osa endisest kivist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Millal kivi kasutama on hakatud, selle kohta puuduvad andmed. Kivi on kasutatud arstimiseks. Veel 1930-ndatel aastatel oli kivi peal olnud igasugust rauda ja hobuseraudu. Kivi sai registreeritud 1983. a suvel V. Lõugase poolt. Mälestisele on koostanud passi 1983. a augustis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12517
name: Ohvrikivi "Tondikivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 305-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Kultusekivi paikneb Aljava külatuumikust kagus, avatud maastikul, põlluvahetee ääres.</span>


source: A
code: 12518
name: Ohvriallikas
type: Ohvriallikas
alt_id: 691
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas asub Järise-Asuka tee (nr 21126) idakaldal, mälestise silt paistab teele. Allikasse on visatud palju sente kui ohvriande. Kõrval vahetus läheduses asub nn "Sakste allikas" (mis ei ole riikliku kaitse all - Pöitse külas, Mustajala valla sildi all).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Allika võib dateerida II aastatuhandesse, kuid seda kasutatakse tänapäevalgi. Allikat on mainitud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinajäänustes, lk 50 ja Holzmayer, J. B poolt 1872. a teoses Erinnerungen aus dem heidnischen Göttercultus und alte Gebräuche verschiedenen Art, gesammelt unter den Insel-Esten (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12519
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 708
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi asub Aljava küla heinamaal lagedal kohal keset põllumassiivi. Kultusekiviks on maapinna suhtes 85 cm kõrgune graniitrahn, põhiplaani mõõtudega 2,3 x 2,5 meetrit. Kultusekivi pinnal asuvad ebakorrapäraselt 6 kunstlikku lohku, mille läbimõõt on 4-8 cm, sügavus 2-3 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Kultusekivi paikneb Aljava külatuumikust kagus, avatud maastikul, põlluvahetee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi võib dateerida II aastatuhandesse eKr, kuid kuna kivile on pandud münte võib arvata, et seda kasutatakse veel tänapäevalgi.</span>


source: A
code: 12520
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 320-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asukoha leiab üles lühterkasvuga kase järgi, maa-aluse kalmistu ala katab hõre kadakavõsa ja hõre kaasik. Näha on maapinnas madalamad lohud, kus on varasemalt kruusa võetud. Mälesetise tähis asub läänepoolse metsatee ääres, kolme tee hargnemise kohal. Maa-alune kalmistu on maapinnal märkamatu.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Kalmistu asub puude ja võsaga kaetud  kõrgemal seljakul Raegmale viiva metsatee ääres. Kalmistust  lõuna  poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12530, kagu poole jääb arheologiamälestis ohvrikivi reg nr 12532 ja lõuna poole jäävad arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12521-12529 ning muistsed põllud reg nr 12531.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu võib dateerida 17. sajandisse. Koht on ammu tuntud kui maa-alune matusepaik. 1895. a kirjutab Ants Laikmaa, et ta on kohaliku rahva jutu põhjal seda kaevanud ja leidnud kaks luustikku, neist ühel kaasas rootsi raha 17. sajandist (J. Jungi käsikirjad Ajaloo Instituudis ja Saaremaa ja Muhu muinsasjäänused, Tartu 1924, lk 139). Maa-aluste matuste hulgas olla teiste teadete kohaselt ka põletusmatuseid.Mälestisele on koostanud passi 1985. a oktoobris arheoloog V. Lõugas  (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12521
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 309-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alal ei ole selgelt eristatavad kivikalmed ja muistsete põldude põllukivihunnikud, kuna need paiknevad läbisegi. Kivikalmed on  enamasti ümmargused, pealt kumerad ja kamardunud raunad, mille läbimõõt ulatub 4,5 m kuni 13,5 meetrini ja kõrgus 0,4-0,7 meetrini (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Kivikalme asub puude ja võsaga kaetud  endisel karjamaal, Raegmale viiva metsatee ääres, põhja-lõuna suunalisel seljakul. Kivikalme kuulub kivikalmete gruppi, mälestised reg nr 12521-12529. Antud piirkonda, kivikalmete vahele, jääb ka arheoloogiamälestis muistsed põllud, reg nr 12531.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed võiksid oma ehituse, mõõtude ja matmisviisi poolest kuuluda pronksiaja lõppu või rauaaja varasesse järku – I aastatuhande II-IV veerandisse eKr. Kivikalmed on esmakordselt registreeritud V. Lõugase poolt 1984. aastal. Kalmetel on paiknenud vaatetorn. Mälestisele on koostanud passi 1985. a oktoobris arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12522
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 310-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alal  ole selgelt eristatavad kivikalmed ja muistsete põldude põllukivihunnikud, kuna need paiknevad läbisegi. Kivikalmed on enamasti ümmargused, pealt kumerad ja kamardunud raunad, mille läbimõõt ulatub 4,5 m kuni 13,5 meetrini ja kõrgus 0,4-0,7 meetrini (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Kivikalme asub puude ja võsaga kaetud  endisel karjamaal, Raegmale viiva metsatee ääres, põhja-lõuna suunalisel seljakul. Kivikalme kuulub kivikalmete gruppi, mälestised reg nr 12521-12529. Antud piirkonda, kivikalmete vahele, jääb ka arheoloogiamälestis muistsed põllud, reg nr 12531.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed võiksid oma ehituse, mõõtude ja matmisviisi poolest kuuluda pronksiaja lõppu või rauaaja varasesse järku – I aastatuhande II-IV veerandisse eKr. Kivikalmed on esmakordselt registreeritud V. Lõugase poolt 1984. aastal. Kalmetel on paiknenud vaatetorn. Mälestisele on koostanud passi 1985. a oktoobris arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12523
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 311-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alal  ole selgelt eristatavad kivikalmed ja muistsete põldude põllukivihunnikud, kuna need paiknevad läbisegi. Kivikalmed on enamasti ümmargused, pealt kumerad ja kamardunud raunad, mille läbimõõt ulatub 4,5 m kuni 13,5 meetrini ja kõrgus 0,4-0,7 meetrini (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Kivikalme asub puude ja võsaga kaetud  endisel karjamaal, Raegmale viiva metsatee ääres, põhja-lõuna suunalisel seljakul. Kivikalme kuulub kivikalmete gruppi, mälestised reg nr 12521-12529. Antud piirkonda, kivikalmete vahele, jääb ka arheoloogiamälestis muistsed põllud, reg nr 12531.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed võiksid oma ehituse, mõõtude ja matmisviisi poolest kuuluda pronksiaja lõppu või rauaaja varasesse järku – I aastatuhande II-IV veerandisse eKr. Kivikalmed on esmakordselt registreeritud V.Lõugase poolt 1984. aastal. Kalmetel on paiknenud vaatetorn. Mälestisele on koostanud passi 1985. a oktoobris arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12524
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 312-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alal ei ole selgelt eristatavad kivikalmed ja muistsete põldude põllukivihunnikud, kuna need paiknevad läbisegi. Kivikalmed on enamasti ümmargused, pealt kumerad ja kamardunud raunad, mille läbimõõt ulatub 4,5 m kuni 13,5 meetrini ja kõrgus 0,4-0,7 meetrini (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Kivikalme asub puude ja võsaga kaetud  endisel karjamaal, Raegmale viiva metsatee ääres, põhja-lõuna suunalisel seljakul. Kivikalme kuulub kivikalmete gruppi, mälestised reg nr 12521-12529. Antud piirkonda, kivikalmete vahele, jääb ka arheoloogiamälestis muistsed põllud, reg nr 12531.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed võiksid oma ehituse, mõõtude ja matmisviisi poolest kuuluda pronksiaja lõppu või rauaaja varasesse järku – I aastatuhande II-IV veerandisse eKr. Kivikalmed on esmakordselt registreeritud V. Lõugase poolt 1984. aastal. Kalmetel on paiknenud vaatetorn. Mälestisele on koostanud passi 1985. a oktoobris arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12527
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 315-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alal  ole selgelt eristatavad kivikalmed ja muistsete põldude põllukivihunnikud, kuna need paiknevad läbisegi. Kivikalmed on  enamasti ümmargused, pealt kumerad ja kamardunud raunad, mille läbimõõt ulatub 4,5 m kuni 13,5 meetrini ja kõrgus 0,4-0,7 meetrini (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Kivikalme asub puude ja võsaga kaetud  endisel karjamaal, Raegmale viiva metsatee ääres, põhja-lõuna suunalisel seljakul. Kivikalme kuulub kivikalmete gruppi, mälestised reg nr 12521-12529. Antud piirkonda, kivikalmete vahele, jääb ka arheoloogiamälestis muistsed põllud, reg nr 12531.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed võiksid oma ehituse, mõõtude ja matmisviisi poolest kuuluda pronksiaja lõppu või rauaaja varasesse järku – I aastatuhande II-IV veerandisse eKr. Kivikalmed on esmakordselt registreeritud V.Lõugase poolt 1984. aastal. Kalmetel on paiknenud vaatetorn. Mälestisele on koostanud passi 1985. a oktoobris arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12528
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 316-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alal ei ole selgelt eristatavad kivikalmed ja muistsete põldude põllukivihunnikud, kuna need paiknevad läbisegi. Kivikalmed on enamasti ümmargused, pealt kumerad ja kamardunud raunad, mille läbimõõt ulatub 4,5 m kuni 13,5 meetrini ja kõrgus 0,4-0,7 meetrini (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Kivikalme asub puude ja võsaga kaetud  endisel karjamaal, Raegmale viiva metsatee ääres, põhja-lõuna suunalisel seljakul. Kivikalme kuulub kivikalmete gruppi, mälestised reg nr 12521-12529. Antud piirkonda, kivikalmete vahele, jääb ka arheoloogiamälestis Muistsed põllud, reg nr 12531.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed võiksid oma ehituse, mõõtude ja matmisviisi poolest kuuluda pronksiaja lõppu või rauaaja varasesse järku – I aastatuhande II-IV veerandisse eKr. Kivikalmed on esmakordselt registreeritud V.Lõugase poolt 1984. aastal. Kalmetel on paiknenud vaatetorn. Mälestisele on koostanud passi 1985. a oktoobris arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12530
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 320-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on ümmarguse põhiplaaniga. Kalme läbimõõt on 12-13 m, kõrgus 0,5 m. 1980. aastate keskel tehtud proovišurf kalme keskel näitas, et kalme muld on üsna tume, osutades põletusmatusele. Kivid olid väiksemad, nurgelised paekivid. Esines ka kuni 30 cm läbimõõduga raud. Ja paekive. Kõik kivid olid tihedasti laotud. Proovišurf võeti 20-25 cm sügavusele (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Kivikalme asub puude ja võsaga kaetud  kõrgemal  seljakul Raegmale viiva metsatee ääres. Kivikalmest põhja ja kirde poole jääb arheoloogiamälestis kalmistu reg nr 12520, kagu poole jääb arheoloogiamälestis ohvrikivi reg nr 12532 ja lõuna poole jäävad arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12521-12529 ning muistsed põllud reg nr 12531.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub tõenäoliselt I aastatuhande lõppu eKr ja on kivikirstkalme. Kivikalme on registreeritud arheoloog V. Lõugase poolt 1984. a. Kivikalmest põhja pool on näha piklike lohke, mis võivad olla maa-alausete kalmete kaevamisest tekkinud nõod. Koht on ammu tuntud kui maa-alune matusepaik. 1895. a kirjutab Ants Laikmaa, et ta on kohaliku rahva jutu põhjal seda kaevanud ja leidnud kaks luustikku, neist ühel kaasas rootsi raha 17. sajandist (J. Jungi käsikirjad Ajaloo Instituudis ja Saaremaa ja Muhu muinsasjäänused, Tartu 1924, lk 139). Maa-aluste matuste hulgas olla teiste teadete kohaselt ka põletusmatuseid (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12531
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 318-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistsed põllud asuvad endise jaotuse järgi Muhu kihelkonnas. Muistsed põllud jäävad arheoloogiamälestiste kivikalmed reg nr 12521-12529 vahele.</span>


source: A
code: 12532
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 707
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi paikneb metsatee idaservas, sellest 2-3 m kaugusel. Kivi on looduslike kurdudega justkui viilkatusega teravatipuline ja kurdudega pinnaga raudkivi, kasvanud tihedasse põõsastikku. Kivi pikkus jalamil on 2,1 m, laius on 0,9 m ja kõrgus 1,5 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub endise jaotse järgi Muhu kihelkonnas. Ohvrikivist põhja poole jäävad arheoloogiamälestised kivikalme reg nr 12530 ja kalmistu reg nr 12520 ja lõuna poole arheoloogiamälestised muistsed põllud reg nr 12531 ja kivikalmed reg nr 12521-12529.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on tuntud rahvapärimustes ja kohanimede kartoteekide põhjal. Rahvapärimus järgi pidi teab, et kivist möödudes pidi kivile midagi viskama. Mälestisele on koostanud passi 1985. a oktoobris arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12533
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 307-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme asub karjamaaks oleva põllumassiivi keskel muust ümbrusest ca 2 m kõrgemal ovaalsel künkal, mille läbimõõt on ca 50-60 m. Küngas on kaetud harva sarapikuga. Kivikalme on selgelt eristatava ümaratest umbes peasuurustest kividest kuhjatud nelinurkne rajatis, põhiplaanis 3 x 4 meetrit, kõrgus ümbritsevast maapinnast 50 cm.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb meie ajaarvamise algusest, on tüübilt hiline kivikirstkalme. Kalme on avastanud arheoloog Vello Lõugas 1983. aastal, riikliku kaitse alla võetud esmalt 1984. aastal.Mälestisele on koostanud passi 1983. a oktoobris arheoloog V. Lõugas.</span>


source: A
code: 12534
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 308-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb Muhu kirikust edela pool, Viira külateest (nr 4780006 ) vahetult lõuna pool, hoonestatud alal.</span>


source: A
code: 12535
name: Ohvritamm
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 710
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Võlla tamm võeti hiiepuuna kaitse alla juba 1920.-1930. aastatel. 
Tamm oli ajaloolise hiie viimane puu, mis sai maarahvale laiemalt
tuntuks 1913. aastal, kui Johannes Pääsuke jäädvustas mõisa põllul kesk viljahakke kasvava jändriku puuiluduse fotoplaadile. Esimene suurem haru murdus puul 1919. aastal. Päriselt kuivas puu nõukogude ajal.
(BNS uudised 01.2008)</span>


source: A
code: 12536
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 714
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Küdema - Ohtja teest ja Ohtja laudast  lõuna pool, mesasel maastikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme võib dateerida II aastatuhande algusesse. Kivikalmet on mainitud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 94.
Ajaloo Instituudi arhiiv, 1922. Mustjala kihelkonna muinasjäänused.
/.../ Kivikalme asukoht Ohtja külas Kalme ja Teela end. vabadikuperede vahel tee ääres. Kalme asub Ohtja küla end karjamaal. Ala on liivane, osalt luitene, kus kasvavad männid. Kalme nime kannab kõrgendik, mis on umbes 25 m pikk, 10-20 m lai ja 3,1 m kõrge. Kalmest lääne pool asub teine väiksem küngas, kus ka kohaliku rahva teatel olla midagi leitud, samuti on leitud kalme ümberkaudsest liivast inimluid. Leiud säiluvad Riia Muuseumis, publitseeritud on 2 hoburaudsõlge, arheoloogiliselt on ala kaevanud Aspelin. /.../</span>


source: A
code: 12537
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 711
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paatsa maalinn on madal liivast ringvalliga piiratud ala. Maalinn avastati 1961. aastal, kui siloaugu kaevamisel leiti muistseid savinõukilde. Linnusevalli kaevamisel 1963. aastal (Aita Kustin) avastati valli alt hoonete jäänuseid, sealhulgas osa kisklaudadest põrandaid ja ahjualus. Võimalik, et valliga piiratud alal asus kindlustatud talu või mõis. Vahetult linnuseaseme läheduses avastati suure, vähemalt neli korda põlenud ja taasehitatud sepikoja ase. Maalinna läbimõõt on 60 m, tasase õue pindala ligikaudu 1400 m2. Kuni 1936. aastani oli linnuseõuel põld, mis jäeti siis sööti. Valli nõlva kõrgus on 1,5-2 m. Linnuseõuel on lisaks 6-7 m läbimõõduga siloaugule hulganisti kartuliauke, eriti maalinna lõunaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>11 -13. sajandil paiknes vahetult maalinna juures kindlustamata asula. Paatsa maalinn pärineb 13. saj lõpust või 14. saj algusest.</span>


source: A
code: 12538
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 117-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb Võhma külas, Võhma-Panga teest (nr 86) kirde pool. Asulakoht jääb mälestisest Veski talu tuulik, reg nr 27489 kirdesse, teisele poole maanteed. Mälestisest kagu poole jäävad arheoloogiamälestised muistsed põllud reg nr 12541 ja reg nr 12540.</span>


source: A
code: 12540
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 115-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maastikul on hulgaliselt põllupeenraid. Suur osa neist peenardest on kaetud kamardumata kividega, kuid siiski on nende all märgata täielikult kamardunud kividega peenraid. See on kivid hilisemal ajal toodud vanade peenarde peale. Selliseid peenraid võib näha kõikjal Võhma küla põldudel ja need on kantud ka 1965. a kaardile. Lisaks nendele, kuni hilise ajani kasutatud peenardele, on siin säilinud ka arvukalt väga madalaid ja pealt täielikult kamardunud peenraid, kuhu hiljem kive ei ole asetatud. Nii ühed kui teised ümbritsevad nelinukseid põllulappe, mida võib täiesti kindlalt pidada varase rauaaja keldi põldudeks. Siin-seal põllupeenarde vahel esineb ka ümmargusi põllukivihunnikuid, nagu see on reegliks mitmel pool mujalgi Estis arheoloogilistes süsteemides. (allikas: Valter Lang "Võhma Muinaspõllud Mustaja kihelkonnas", V. Lõugase isikuarhiiv, TLÜ AI Arheoloogia arhiiv).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistsed põllud paiknevad Võhma külas, Võhma-Panga teest (nr 86) lääne pool. Muistsed põllud jäävad mälestisest Veski talu tuulik, reg nr 27489 kirdesse, teisele poole maanteed. Mälestisest põhja poole jäävad arheoloogiamälestised muistsed põllud reg nr 12541 ja asulakoht reg nr 12538.</span>


source: A
code: 12541
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 116-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maastikul on hulgaliselt põllupeenraid. Suur osa neist peenardest on kaetud kamardumata kividega, kuid siiski on nende all märgata täielikult kamardunud kividega peenraid. See on kivid hilisemal ajal toodud vanade peenarde peale. Selliseid peenraid võib näha kõikjal Võhma küla põldudel ja need on kantud ka 1965. a kaardile. Lisaks nendele, kuni hilise ajani kasutatud peenardele ,on siin säilinud ka arvukalt väga madalaid ja pealt täielikult kamardunud peenraid, kuhu hiljem kive ei ole asetatud. Nii ühed kui teised ümbritsevad nelinukseid põllulappe, mida võib täiesti kindlalt pidada varase rauaaja keldi põldudeks. Siin-seal põllupeenarde vahel esineb ka ümmargusi põllukivihunnikuid, nagu see on reegliks mitmel pool mujalgi Estis arheoloogilistes süsteemides. (allikas: Valter Lang "Võhma Muinaspõllud Mustaja kihelkonnas", V. Lõugase isikuarhiiv, TLÜ AI Arheoloogia arhiiv).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistsed põllud paiknevad Võhma külas, Võhma-Panga teest (nr 86) lääne pool. Muistsed põllud jäävad mälestisest Veski talu tuulik, reg nr 27489 kirdesse, teisele poole maanteed. Mälestisest lõuna poole jääb arheoloogiamälestis muistsed põllud reg nr 12540 ja põhja poole arheoloogiamälestis asulakoht reg nr 12538.</span>


source: A
code: 12542
name: Ohvriallikas "Hiieniidi allikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 716
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allika läbimõõt on 18 m. Kallastel on tihedalt lehtpuid,allika põhi on liivane (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas asub endise jaotuse järgi Mustjala kihelkonnas. Allikas asub Rahtla külas, Iilasmaa talust 400 m SW poole, madalal soisel alal. Allikast kirde poole jääb arheoloogiamälestis ohvriallikas "Silmaalllikas" reg nr 12543.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvriallikas pärineb II aastatuhandest. Allikat on kirjeldanud J.W.L. Luce, Wahrheit und Muthamassung. Beytrag zur ältesten Geschichte del Insel Oesel. Pernau 1827, lk 111. 1972. a juulis inspekteeris allikat arheoloog J. Selirand. Rahvapärimuse kohaselt olnud muistse allika lähedal jumalatu salu “Hiieniit” ning allikas ise olnud jumalate asukohaks. Pärast ristiusu tulekud saanud allikas halva kuulsuse. Allikasse uputanud kunagi terve küün, kuid see kadunud allikat täitmata. Mälestisele on koostanud passi 1973. a oktoobris arheoloog J. Selirand (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12543
name: Ohvriallikas "Silmaallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 114-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allikast voolab välja väike oja, mis suubub omakorda suuremasse. Allikas on vett täis kevadeti, kuna kuiva suvega allikas kuivab ja selle koha leidmine on raskendatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas paikneb endise jaotuse järgi Mustjala kihelkonnas. Allikas asub Mustajala külas, Hiilasmaa talust ca 200 m SW-poole, soisel, metsasel alal. Allikast edela poole jääb arheoloogiamälestis ohvriallikas "Hiieniidi allikas", reg nr 12542.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Allika võib dateerida II aastatuhandega. Allikas kirjanduses teated puuduvad. Allika avastas 1972. a juulis Hiieniidi allika, mälestis reg nr 12542, inspekteerimisel arheoloog J. Selirand, kelle tolleaegne Ilasmaa talu perenaine kohta näitas. Rahvapärimuse järgi on allikast võetud vett silmade pesemiseks ja sinna olla sisse visatud hõberaha. Mälestisele on koostanud passi 1973. a oktoobris arheoloog J. Selirand (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12544
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 633
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Selgase külas, Mustjala-Kihelkonna-Tehumardi teest (nr 21102) vahetult põhja pool. Kivikalmest lõuna poole, teisele poole maanteed jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12545 ja kirde poole kivikalme reg nr 12546.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikirstkalme pärineb I aastatuhande lõppust eKr ja meie ajaarvamise algusest. Riikliku kaitse alla on kalme võetud 1964. a.
Saaremaa ja Muhu muinasjäänuse. 1924, Tartu.
/.../ Selgase külas (mõlemal pool Mustjala-Pidula maanteed) on 1924. a raamatus "Saaremaa ja Muhu muinasjäänused" fikseeritud 7 kivikalmet:
1. Ümmargune kivivare, läbimõõduga ca 15 m, kõrgus ca 1,1 m. Seda on 1916. a kaevatud, seetõttu auk sees. Säält on näha, et vare keskel on olnud paasplaatidest kivikast. Kasti pikkus cA 2,5 m, laius, 1,5 m, sügavus 0,8 m. Rahvajutu järele olnud 7 varest üks "kindrali haud" ja teine "karjapoisi haud". 
2. On väiksem vare. Arvatavasti mitte kastiga (?), läbimõõt ca 7 m, pääl kasvavad kuused.
3. Asub suure tee ääres ja on suurem, läbimõõt ca 20 m, kõrgus 0,7 m.
4. On üle tee. Peaaegu ümmargunw, ca 15 m läbimõõduga kivivare. Vähe üle 1 m ümbrusest kõrgem. Kaet tavalise metsaaluse samblaga. Pääl kasvab kuuski, Keskosas lohk, tekkinud arvatavasti sellest, et kivikast seest kokku varisenud. Suvel 1922. a kaevasid teda käesoleva raamatu kirjutajad. Lääne poolt alustati meetrilaiune kraav, mis kuni keskpaigani viidi, kus ala vähe laiendati. Kalme seisis koos äärepool 10-15 cm suurtest raudkividest, nende vahel leidus paetükke. Umb 6 m äärest lõppesid raudkivid äkki ära ja algasid ainult paaskivid, murenenud paasplaatide tükid. Kultuurkihi paksus oli 85-95 cm. Luid oli rohkem kui ühe inimese.
5. Asub tüki maad teistest eemal idapool, ca tee ja kahe vabadiku keskkoha poole-vahel, läbimõõt ca 6,5 m ja 1,8 m kõrge. 
6. Jääb viiendast ca 40 m lõuna poole.
7. Jääb kuuendast ca 2 m lõuna poole. /.../</span>


source: A
code: 12545
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Selgase külas, Mustjala-Kihelkonna-Tehumardi teest (nr 21102) lõunapool. Kivikalmest põhja poole, teisele poole maanteed jäävad arheoloogiamälestised kivikalme reg nr 12544 ja kivikalme reg nr 12546.</span>


source: A
code: 12546
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Selgase külas, Mustjala-Kihelkonna-Tehumardi teest (nr 21102) põhjapool. Kivikalmest edela poole maanteed lähedusse jääb arheoloogiamälestised Kivikalme reg nr 12544 ja teisele poole maanteed kivikalme reg nr 12545.</span>


source: A
code: 12547
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistsed põllud paiknevad Selgase külas, Mustjala-Kihelkonna-Tehumardi teest (nr 21102) ligikaudu 270 m põhja pool. Muistsetest põldududest edela poole, maantee lähedusse jäävad arheoloogiamälestised kivikalmed reg nr 12544-12546.</span>


source: A
code: 12548
name: Rauasulatuskoht "Rauasaatmemäed"
type: Rauasulatuskoht
alt_id: 717
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rauasaatmemäed kujutavad endist muistseid šlakikuhelikke, mis asuvad Tuiu külas kõige idapoolsemast Kopli talust põhja-kirdesse jäävas metsas olevail madalail männimetsaga kattunud luidetel. Kokku on teada 6 šlakikuhajtist 1,7 km pikkusel maa-alal. Šlakikuhelikud on korrapäratult ümara kontuuriga kuhjatised, mille läbimõõt jääb vahemikku  6-15 m ja kõrgus kuni 1 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rauasaatmemäed pärinevad 13.-16. sajandist. Kuhelikke on kirjeldanud Fr.Kruse, Necrolivonica. Beilage A. Dorpat 1842, lk 2; Wangenheim v. Qualen, Ueber die alten Eisenerzgruben bei Wechma auf der Insel Oesel. Korrespondentzblatt Naturf. Ver. Zu Riga. Riga 1849, lk 2-8; J.W.Luce, Notizen zur topographischen Geschichte Liv-, Ehst- und Kurlandis, herausgegeben von der Gesellschaft für Geschichte und Althertumuskunde der russischen Ostseeprovinzen. Fünfter Band. Riga 1850, lk 448; A. Aaloe ja A. Kustin, Muistne metallurgia Saaremaal. Eesti loodus 1966, lk 162-165; raamatus Saaremaa 1970, lk 134. Šlakikuhelike taasavastamine leidis asset 1961. a, kui B. Varik teatas Saarema Muuseumile šlaki olemasolust oma kodukoha lähedal Tuiu külas. 1961. a suvel inspekteerisid Rauasaatme mägesid arheoloogid A. Kustin ja A. Vassar. Mälestisele on koostanud passi 1973. a novembris arheoloog J. Selirand (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12549
name: Kiviaja asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 322-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha peal on ringikujuline kivistik, mis on jäänud seal varem paiknenud Taavi tuulikust. Tuuliku eksisteerimise ajal ja hiljemgi on asula ala olnud söötis. Kultuurkiht hõlmab ligikaudu 2000 ruutmeetri suuruse ala. Kiht on keskmiselt 30-40 cm paksune ja asulakoha ülaosas 25 cm paksuselt segamini küntud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Saaremaal Mustjala vallas, Võhma külas, Vene talu väravast 100 m ida poole Võhma-Põitsemäe tee ja Kurisoo talu juurde viiva tee ristumiskohta.
Muistis paikneb Saaremaa põhja- ja keskosas asunud muinassaare loodeosas omaaegse lahe neemel, mis on 21-22 m kõrgusel tänapäevasest merepinnast. Muinasneem ja -laht eristuvad väga hästi ka tänapäevsasel maasstikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mesoliitiline asulakoht Loode-Saaremaal fossiilsel rannamoodustisel pärineb IV aastatuhandest eKr (taolisi laagripaiga jäänuseid on piirkonnas leitud 9). Asulakoha leidis 1986. a arheoloog Vello Lõugas. Arheoloogilised väljakaevamised Aivar Kriiska juhtimisel toimusid 1997. a. Kohatud leiuaines koosneb peamiselt kvartsi, tulekivi, läänemere punase kvartsporfüüri ja mõnede teiste kivimite kildudest ning üksikuid tööriistadest. Leitud on ka mõned savinõukillud. Asula pärineb valdavalt hilismesoliitikumist. Üksikud nöörkeraamika killud osutavad aga, et seal on elatud ka hilisneoliitikumis.
Võhma asulakohast saadud radiosüsiniku dateeringud annavad tuleasemete vanuseks 6000-4900 aastat eKr (Kriiska 1998). (Saaremaa 2. Ajalugu. Majandus. Kultuur. 2007, lk 13.)
Asulakohast on leitud ka väheseid säilinud loomaluid, mis kuuluvad hüljestele (Lõugas 1997b), otsustades, et just mereimetajate küttimine andis sel ajajärgul inimesele peatoiduse. Muuhulgas on Võhma asulakohast leitud sarapuupähklikoori, mis on üldse ühed vähesed säilinud koriluse tunnusmärgid meie kiviajast. (samas, lk 15)</span>


source: A
code: 12550
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 119-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalm ca E-W suunaline, 14 m. Idapoolse ringi läbimõõt 8-8,5 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Võhma külatuumiku edelaservast 300 m edelas, Kihelkonna-Leisi mnt ja sellelt Võhma külla pöörduva vana maantee vahelises kolmnurgas, karjamaal. Ca 200 m piki vana teed (teelt kalmeni ca 25 m).</span>


source: A
code: 12551
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 120-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Võhma külas, Võhma-Panga teest (nr 86) lääne pool. Kivikalme kuulub kivikalmete gruppi, mälestised reg nr 12551-12562, mis jäävad mälestisest Veski talu tuulik, reg nr 27489 edelasse umbes 1,5 km pikkusele ning 800 meetri laiusele alale. Kivikalmete keskele jääb  arheoloogiamälestis muistsed põllud reg nr 12564.</span>


source: A
code: 12555
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 187-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme  paikneb Võhma külas, Võhma-Panga teest (nr 86) lääne pool. Kivikalme kuulub kivikalmete gruppi, mälestised reg nr 12551-12562, mis jäävad mälestisest Veski talu tuulik, reg nr 27489 edelasse umbes 1,5 km pikkusele ning  800 meetri laiusele alale. Kivikalmete keskele jääb  arheoloogiamälestis muistsed põllud reg nr 12564.</span>


source: A
code: 12562
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 194-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Võhma külas, Võhma-Panga teest (nr 86) lääne pool. Kivikalme kuulub kivikalmete gruppi, mälestised reg nr 12551-12562, mis jäävad mälestisest Veski talu tuulik, reg nr 27489 edelasse umbes 1,5 km pikkusele ning  800 meetri laiusele alale. Kivikalmete keskele jääb  arheoloogiamälestis muistsed põllud reg nr 12564.</span>


source: A
code: 12563
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 712
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnus on väike, ovaalse põhiplaaniga, ümbritsetud kontsentriliselt kahe valliga, ulatus loode-kagu suunas 55 m, kirde-edela suunas 45 m, kogupindala 1800-2000 ruutmeetrit. Sisemise valliga ümbritsetud ala mõõdud on vastavalt 15 m ja 11 m, pindalaga 130-140 ruutmeetrit. Välisvalliga piiratud ala hõlmab koos selle sisse jääva sisevalliga ligikaudu 1500 ruutmeetrit. Väline vall, mille kõrgus ei ületa 1 m, koosneb esmajaolt lahtistest raudkividest. Viimase alla on katkendlikult jälgitav kamardunud alus, mis näib olevat rajatud varem kui pealmistest raudkividest osa. Kaks eriaegset osa – alumine  enamikus paekividest koosnev kamardunud osa ja selle harja ning välisnõlva kattev, ilmselt pealeveetud, raudkividest lasund – on eritatavad ka sisemises vallis. Sisevallis on edelaküljel üks väravakäik, välisvallis on väravakäike kaks – lääne-loode- ja kaguküljel. 1976. a arheoloogide T. Tamla ja E. Tõnissoni poolt tehtud väikesest prooviaukudest selgus, et linnuse siseõues on kuni 0,4 m paksune käsitsi tehtud keraamikat sisaldav kruusakast lähtematerjalist tume kultuurkiht. Väheintensiivne kultuurkiht on jälgitav ka kahe valli vahelisel alal. Proovikaevamise toimusid arheoloog V. Lõugas juhendamisel ka 1986. a. Võhma linnus on mõneti mõistatuslik, eriti arvestades tema siseõue väiksust ja kaht kontsentriliselt asetsevat valli, milles on eritatavad ehitusjärgud. Mõned uurijad on linnust pidanud kultusekohaks (J. Tõnisson. Eesti muinaslinnad. Tartu-Tallinn 2008, lk 239).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub endise jaotuse järgi Mustjala kihelkonnas. Linnus paikneb Võhma küla idapoolses otsas, Kihelkonna metskonna maatükil nr 361, kus kivirohkuse tõttu esineb maapinnal hulgaliselt kiviraunu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnuse võib dateerida II aastatuhande algusesse. Kohta on kirjeldanud T. Vaas Mustjala kihelkonna Muinasjäänustes 1922. a, lk 26;  E. Laid, Eesti muinaslinnad. Tartu 1922, lk 12 ja 86;  Saaremaa ja Muhu linnused. ENSV TA Toimetised, VIII k, Ühiskonnateaduste seeria 1959, nr 1, lk 69. 1972. a juulis inspekteeris Võhma kiviringe J. Selirand; J. Tõnisson. Eesti muinaslinnad. Tartu-Tallinn 2008, lk 239-240. (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).
Saaremaa ja Muhu muinasjäänused“, TÜ arheol. kabinet 1924  
/.../ Maalinn on väike ovaalikujuline kahest ringvallist koosnev linnus. Ovaali suurem läbimõõt on 55 m, väiksem 45 m. Maalinn koosneb kahest ca 2 m kõrgusest raudkividest kuhjatud vallist. Kahte kohta, kus kiviring katkeb, võiks pidada väravaiks. Vallile on põhjaküljes kuhjatud hiljem põllult korjatud paekive. /.../</span>


source: A
code: 12564
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 341-k
same: A.12556
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maastikul on hulgaliselt põllupeenraid. Suur osa neist peenardest on kaetud kamardumata kividega, kuid siiski on nende all märgata täielikult kamardunud kividega peenraid. See on kivid hilisemal ajal toodud vanade peenarde peale. Selliseid peenraid võib näha kõikjal Võhma küla põldudel ja need on kantud ka 1965. a kaardile. Lisaks nendele, kuni hilise ajani kasutatud peenardele ,on siin säilinud ka arvukalt väga madalaid ja pealt täielikult kamardunud peenraid, kuhu hiljem kive ei ole asetatud. Nii ühed kui teised ümbritsevad nelinukseid põllulappe, mida võib täiesti kindlalt pidada varase rauaaja keldi põldudeks. Siin-seal põllupeenarde vahel esineb ka ümmargusi põllukivihunnikuid, nagu see on reegliks mitmel pool mujalgi Estis arheoloogilistes süsteemides. (allikas: Valter Lang "Võhma Muinaspõllud Mustaja kihelkonnas", V. Lõugase isikuarhiiv, TLÜ AI Arheoloogia arhiiv).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistsed põllud paiknevad Võhma külas, Võhma-Panga teest (nr 86) lääne pool. Muistsed põllud jäävad mälestisest Veski talu tuulik, reg nr 27489 edelasse ja on ümbritsetud kirde-edela suunalise kaarega arheoloogiamälestistest kivikalmetest reg nr 12551-12562.</span>


source: A
code: 12567
name: Rahvapärimustega seotud kivi "Härjakivi"
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 243-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Suur-Pahila külas, maanteelt ca 1,8 km NO metsas. Kivini pääseb mööda maantee O suunas minevat külateed, millest ca 350 m pärast teeäärset --- talu hargneb pisike teerada vasakule. Seda mööda ca 1,2 km NO kuni ristumiseni kiviaiaga. Kivi on kiviaia mulgust ca 50 NW.</span>


source: A
code: 12568
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 731
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on ümbritsevast maastikust ligikaudu 40 cm kõrgem, 3 x 5 meetri laiune, väga kivine ala.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb Orinõmme-Saikla teelt (nr 21163) 6. kilomeetri lähedusest, idapoole kulgeva põlluvahetee ääres, jäädes teest lõuna poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb 2. aastatuhande algusest pKr. Kivikalmet on kirjeldatud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses, lk 101. Kalme on riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12570
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 734
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tagavere külatuumikust 430 m idakirdes, kolmest kalmest (mälestised reg nr 12588; 12589;12570) koosnevas kalmerühmas. Kivikalme reg nr 12570 paikneb kahe kalme (reg nr 12588 ja 12589) vahel.</span>


source: A
code: 12571
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 735
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme jääb Tagavere-Imavere külavaheteest ligikaudu 35 meetrit itta ja Tagavere külatuumikust 350 m lõunasse. Kalmest reg nr 12571 loodesse jääb kivikalme reg nr 12586 ja kirde poole kivikalme reg nr 12587.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub II aastatuhande algusesse.</span>


source: A
code: 12573
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2501
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tagavere kivikalme on korrapäraselt ümmargune 10 m läbimõõduga ja 40-50 cm kõrge kompaktne kivivare. Kalme keskosa on nõgus. Tundub, nagu oleks see piklik loodesuunaline nõgusus tekkinud keskse kirstu sissevarisemisest. Sellele viitab ka ta pikkus – ligikaudu kaks meetrit, mis on tavaline kivikirstkalme keskse kirstu pikkus. Kalme servaosas on näha sees suuremaid raudkive. Üldse on kalme servaosa tugevam kõrgem ja kompaktsem. Ainult kalme kirdeserv tundub olema kunagi lõhutud, sest on madalam kui mujal. Kalme keskosas oleva nõo kagupoolsesse ossa sai uuringute eesmärgil 1970. aastate algul  kaevatud umbes 50 x 50 cm suurune prooviauk, millest selgus, et kalme on rajatud peamiselt raudkividest, kuid sisaldab ka paekive segamini mullaga. Prooviaugust tuli 20-30 cm sügavuselt välja üks muistne savinõukild (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme jääb Tagavere kaupluse tagustest kuuridest lõunasse, vahetult Tagavere küla tee äärde.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb arvatavasti meie aja-arvamise vahetusest või 1. sajandist pKr. Kivikalme avastas 1971. aastal arheoloog Vello Lõugas. Mälestisele on koostatud pass 1971. a suvel arheoloog V. Lõugse juhendamisel (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12574
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2502
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist  on korrapärase ümmarguse põhiplaaniga kalmevarega, mille läbimõõt on 11 m ja kõrgus 40-50 cm.Kalme keskosa on veidi lohku vajunud. Ümber selle keskse logu on märgata tugevaid, umbes 30-50 cm läbimõõduga raudkive, mis lääne- ja põhja pool moodustavad nagu kaare. Selle ringi läbimõõt on 4 m. Sisemisest ringist umbes paar meetrit väljapoole muutub kalmekiht eriti kompaktseks ja paksuks. Arvatavasti läheb sealt läbi kalmet ümbritsev väline ringmüür. Kalmesse on tehtud 1971. a kaks väikest proovišurfi, millistest üks, lääneossa tehtud auk ei andnud mingeid leide, kaguossa tehtud august aga leiti meie ajaarvamise algusele iseloomulikku keraamikat. Prooviaukudest selgus, et kalme on rajatud põhiliselt raudkividest, mis on tihedasti üksteise ligi laotud. Kalme pealmises osas esineb ka raudkivide hulgas paekive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Jaani kihelkonnas. Kivikalme paikneb Tagavere - Taaliku maanteest (tee nr 21146) Risti-Virtsu-Kuivastu-Kuressaare maanteest (tee nr 10) ligikaudu 500 meetrit põhja pool. Kivikalmest loode poole jääb arheoloogiamälestis Kivikalme reg 12576 nr ja lõuna poole Kivikalme reg nr 12575.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Otsustades kalmete ehituse ja suuruse, samuti ka Kivikalmest reg nr 12574 leitud savinõukillu järgi, kuuluvad nn Kuninguste kivikalmed (mälestised reg nr 12574-12576) meie ajaarvamise eelse I aastatuhande lõppu või meie ajaarvamise algusesse.  Kalmed on avastatud 1971. a mais. Mälestisele on koostatud pass 1971. a sügisel arheoloog V. Lõugse juhendamisel (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12575
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2503
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme läbimõõt on 13-14 m. Kalmekihi paksus on keskmiselt 0,5 m. Põhiplaanilt on kalme enam-vähem ümmargune. Kalme keskel on nagu raudkividest ringikatkendid, mille läbimõõt on 4,5 m. Tee ja kiviaia poole jääva kalme külg on ühest kohast lõhutud. Siin on näha suuri tihedasti üksteise kõrvale.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Jaani kihelkonnas. Kivikalme paikneb Tagavere - Taaliku maanteest (tee nr 21146) Risti-Virtsu-Kuivastu-Kuressaare maanteest (tee nr 10) ligikaudu 500 meetrit põhja pool. Kivikalmest põhja poole jäävad arheoloogiamälestised Kivikalme reg 12574 nr ja  Kivikalme reg nr 12576.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Otsustades kalmete ehituse ja suuruse, samuti ka Kivikalmest reg nr 12574 leitud savinõukillu järgi, kuuluvad nn Kuninguste kivikalmed (mälestised reg nr 12574-12576) meie ajaarvamise eelse I aastatuhande lõppu või meie ajaarvamise algusesse. Kalmed on avastatud 1971. a mais. Mälestisele on koostatud pass 1971. a sügisel arheoloog V. Lõugse juhendamisel (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12576
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2504
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ümmarguse, umbes 8-9 m läbimõõduga, 30-40 cm kõrguse kompaktse kivivarega, mis koosneb peamiselt raudkividest, kuid sisaldab paekive, mis on mullaga segamini. Kalmes paistab  silma nagu kaks kiviringi. Suurema ringi läbimõõt on ligikaudu 8 m, väiksemal 3-4 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Jaani kihelkonnas. Kivikalme paikneb Tagavere - Taaliku maanteest (tee nr 21146) Risti-Virtsu-Kuivastu-Kuressaare maanteest (tee nr 10) ligikaudu 500 meetrit põhja pool. Kivikalmest kagu poole jäävad arheoloogiamälestised kivikalme reg 12574 nr ja  kivikalme reg nr 12575.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Otsustades kalmete ehituse ja suuruse, samuti ka Kivikalmest reg nr 12574 leitud savinõukillu järgi, kuuluvad nn Kuninguste kivikalmed (mälestised reg nr 12574-12576) meie ajaarvamise eelse I aastatuhande lõppu või meie ajaarvamise algusesse. Kalmed on avastatud 1971. a mais. Mälestisele on koostatud pass 1971. a sügisel  arheoloog V. Lõugse juhendamisel (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12579
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2507
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme jääb Kuressaare - Kuivastu maanteest põhja poole. Kalme ala katavad suured puud ning põllult on kalmele peale kantud kive.</span>


source: A
code: 12580
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2508
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb Tagavere külas, asudes viiest kalmest koosnevas kalmerühmas (mälestised reg nr 12580-12584).</span>


source: A
code: 12585
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2513
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme reg nr 12585 paikneb Tagavere külatuumikust ligikaudu 300 m edela pool.</span>


source: A
code: 12586
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2515
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme jääb Tagavere-Imavere külavaheteest ligikaudu 35 meetrit itta ja Tagavere külatuumikust 350 m lõunasse. Kalmest reg nr 12586 kirdesse jääb kivikalme reg nr 12587 ja kagu poole kivikalme reg nr 12571.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub II aastatuhande algusesse.</span>


source: A
code: 12587
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2516
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme jääb Tagavere-Imavere külavaheteest ligikaudu 35 meetrit itta ja Tagavere külatuumikust 350 m lõunasse. Kalmest reg nr 12587 edelasse jääb kivikalme reg nr 12586 ja põhja poole kivikalme reg nr 12571.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub II aastatuhande algusesse.</span>


source: A
code: 12588
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2517
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tagavere külatuumikust 430 m idakirdes, kolmest kalmest (mälestised reg nr 12588; 12589;12570) koosnevas kalmerühmas. Kivikalme reg nr 12588 on kalmetest loodepoolseim.</span>


source: A
code: 12589
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2518
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tagavere külatuumikust 430 m idakirdes, kolmest kalmest (mälestised reg nr 12588; 12589; 12570) koosnevas kalmerühmas. Kivikalme reg nr 12589 on kalmetest kirdepoolseim.</span>


source: A
code: 12591
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 154-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Laanevälja talust loodesse jääval kõrgemal kadakatega kaetud seljandikul, millele on 1980. aastatel paigaldatud tuulegeneraator.</span>


source: A
code: 12592
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 738
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi on 1 m kõrgune ja 1,2 m läbimõõduga tume raudkivi, mille kumer pealispind on kaetud sügavate, kivi pinnal hästi väljajoonistuvate 6-8 cm lohkudega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub vana Saikla-Orissaare tee ääres; Saikla poolt lähenedes vasakul pool teed, teetammist 15 m kaugusel rohumaa sees.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi pärineb I aastatuhandest eKr.</span>


source: A
code: 12593
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 241-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi on ligikaudu 1 m läbimõõduga piklik pealt tasane raudkivi, mis kaetud väikeste 5-6 cm läbimõõduga lohkudega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi paikneb Saikla-Orissaare vana teetammi sees Saikla poolt lähenedes selle paremas seravas, olles pealispinnaga teetammi kruusakattega samas tasapinnas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi pärineb I aastatuhandest eKr.</span>


source: A
code: 12594
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 142-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on 1,5 m ümbritsevast põllupinnast kõrgem ümara põhiplaaniga kiviraun läbimõõduga 14 m. Kivikalme on pealt võrdlemisi tugevalt kamardunud ning osaliselt kaetud põõsastiku ja üksikute puudega. Kivikalme idaservas paikneb arheoloogiamälestise tähis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb arvatavasti rauaaja vanemast poolest - 1. aastatuhande II poolest e.m.a või meie aja algusest.

Kivikalme avastas esmalt arheoloog V. Lõugas 1976. aasta augustis Kaali meteoriidikraatri arheoloogiliste kaevamiste ajal. Siis fikseeris V. Lõugas säilinud kalme vahetus läheduses kokku 5 kivikalmet - kõik põllupinnast tunduvalt kõrgemad kiviraunad. Enne kui jõuti kivikalmed riikliku kaitse alla võtta, lükati maaparanduse käigus 1977. aasta kevadel kalmeraunad kokku, säilus vaid üks kivikalme.</span>


source: A
code: 12595
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 124-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Upa-Leisi tee (tee nr 79 ) ja Haeska asundusetee ristumiskohast  lääne pool, vahetult maantee ääres. Kivikalmest põhja poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12596.</span>


source: A
code: 12596
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 125-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Upa-Leisi tee (tee nr 79) ja Haeska asundusetee ristumiskohast lääne pool, vahetult maantee ääres. Kivikalmest lõuna poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12595.</span>


source: A
code: 12597
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 126-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistsed põllud paiknevad Upa-Leisi maantee 17 kilomeetri juurest (tee nr 79) lääne ja kirde pool. Muistsetest põldudest kirde poole, Haeska asundusetee risti juurde jäävad arheoloogiamälestised Kivikalme reg nr 12596 ja Kivikalme reg nr 12595.</span>


source: A
code: 12598
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 718
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suurtest raudkividest kivikalmega, mille pikkus ida-lääne suunas on ligikaudu 35 m ja laius põhja-lõuna suunas ligikaudu 15 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Kalmu talust loode pool, avatud maastikul. Kivikalmest lõuna poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12599.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb II aastatuhande algusest pKr. Kivikalmet on mainitud 1924. a Saaremaa ja Muhu muinasjäänuste kirjelduses lk 111. Kivikalme on riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.

Saaremaa ja Muhu muinasjäänused, TÜ Arheoloogiakabineti toimetised, Tartu 1924.
/.../ Kalm Kalmu küla Meä talu "Tuulikumäel". Mainitud koht on suuremate kivideta kruusakink, millest kruusavõtmisel leitud luustik, mille pea NNE, jalad SSW suunas olnud. Pää all olnud punane graniitkivi. Samast kohast leitud sel korral veel pronks spiraale. Põletamise jälgi ei ole tähele pandud. Vahest on siin olnud hilisema rauaaja laiphaud? Suurem osa mäge on veel terve. /.../</span>


source: A
code: 12599
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 719
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Kalmu talust loode pool, avatud maastikul. Kivikalmest põhja poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12598.</span>


source: A
code: 12600
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 720
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Ilpla mõisatuumikust ligikaudu 380 m põhja pool, vahetult Reo-Ilpla teest (nr21137) kirde pool.</span>


source: A
code: 12601
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 121-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paiknev Ilpla mõisatuumikust kirdes, Reo-Ilpla tee (nr 21137) ja Kivimäe kinnistule viiva sisssõidu tee kolmnurgas.</span>


source: A
code: 12602
name: Kindlustatud asula ja ohverdamiskoht
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 123-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaali kindlustatud asula paikneb Saaremaal Kaali järve (meteoriidikraatri) kaldal, olles ümbritsetud 2 m laiuse kiviaiaga. Sellest muistisest on uuritud 1976. aastal 135 m2 suurune ala (V. Lõugas). Elamujäänuseid küll ei avastatud, aga leiti päris rohkesti hilispronksiaja keraamikat (sh kaunistatud tordeeritud võru vajutusega või näpiornamendiga nagu Asvas ja Ridalas ja vähemal määral ka Irus). 

Peale selle saadi arheoloogiliste kaevamistel ka savist valamisvormide ja tiiglite katkeid, merevaigutükke, jahvekive, oletatav linakamm jms. Kultuurkihi ülaosast leiti neli hõbeeset, nendest kolm (2 spiraalkäevõru ja 1 paelakujuline kaelavõru) peitleiuna koos ja üks spiraalsõrmus eraldi. Aare on pärit arvatavasti nooremast rauaajast. 

Kindlustatud asula dateeringuks on hilispronksiaeg ja eelrooma rauaaja algus, siit on saadud kolm raadiosüsiniku dateeringut, mille kalibreeritud väärtus jääb aastate 760 ja 210 eKr vahele. Kaali ümbruskonnast on juhuleiuna saadud ka üks pronksist nn Härnevi-tüüpi ehtenõel. 

[Baltimaade pronksi- ja rauaaeg; V. Lang, Tartu 2007; lk 47]</span>


source: A
code: 12603
name: Rauasulatuskoht
type: Rauasulatuskoht
alt_id: 342-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rauasulatuskoha laius on maksimaalselt 10 m ja pikkus ligikaudu 25 meetrit. Edela poolt markeerib seda ala selge loode-kagu -suunaline järsk 0,5-0,7 m kõrgune astang, mille sees on tunda mingi hoone varisenud sein. Kirde suunas maapind kerkib ja seal sulab hoone maasse, mis ulatub kiviaia ülemise servani.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Rauasulatuskoht asub endise jaotuse järgi Püha kihelkonnas. Rauasulatuskoht paikneb Kaali kraatrit ümbritseva ringvalli põhjapoolse lõigu välisnõlval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rauasulatuskohale juhatas esimesena tähelepanu TA Geoloogia Instituudi töötaja Ü.Kestlane (1976. a mais). Sama aasta suvel tehti koha peal elektromagnetilised mõõtmised. 1977. a suvel sai rauasulatuskoht puhastatud võsast ja avatud esimene kaevand, milles paljandus hoonealune, kusjuures eriti selgesti on nähtav loode- ja kagusein koos mõlema nurgaga. Kui eemaldati kamar ja 0,5 m paksuselt kultuurkihti, selgus, et tegemist on peakivihoonega, mille mõõdud olid 6,1 x 7,45 m ja mille seinad olid üle 0,5 m paksud. Hoone varemete vahelt leiti punaste katusekivide tükke ja eriti rohkesti rauašlakki, sealhulgas ka sulatusšlakki. Olemasolev leiumaterjal rauasulatuskohalt näib pärinevat 17-18. sajandist. Seega on Kaali rauasulatuskoht Eesti seni teadaolevatest rauasulatuskohtadest kõige hilisem (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12604
name: Kalmistu "Vareseranna kabel"
type: Kalmistu
alt_id: 726
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Matusekoht (?) või ranna kaitsevall (?) "Vareseranna kabel" Kailuka küla lähedal, Varese ja Elmsaare talude vahel Sutulahe ääres, umbes 100m merest. Siht N-poolsesse otsa Püha kirikust lõuna ja Elmsaare talust loodesse. Pikkus põhja-lõuna suunas 320 m, laius 10-30 m. Madalal merelammel, mis alles "kabelist" umbes 30 m kaugusel tõuseb. Koht on praegu karjamaaks. "Kabel" on poolsõõris minev vallitaoline moodustis. Kive on mõni märgata põhja-poolses otsas. Leidudest ei teata midagi. ühe teate kohaselt olla see vall endine maalinn, mis aga tõenäoline ei paista olevat. Kunstlik moodustus see on, kas aga muinasaegne - on kahtlane. 
(Saaremaa ja Muhu muinasjäänused, TÜ Arheoloogiakabineti toimetised, 1924, lk 114)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu paikneb Sutu lahe ääres, Kailuka - Kärsa rannateest (tee nr 5920174) lõuna ja edela pool, maastikuliselt kõrgemal kohal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maa-alune kalmistu pärineb II at algusest pKr. On olnud kalmistuna kasutusel 13.-18. sajandil. Võetud riikliku kaitse alla 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12605
name: Ohverdamiskoht
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 727
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tasane lagendik keset metsa, mille  keskel on kivine küngas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohverdamiskohta on kasutatud 2. aastatuhandel pKr. Rahvapärimuse järgi käidud seal vanasti ohverdamas merele minnes ja merelt tulles. Riikliku kaitse all alates 1964. a.</span>


source: A
code: 12606
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 127-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb endise jaotuse järgi Püha kihelkonnas. Kivikalme asub Liiva-Putla küla ja Sepa küla vahel, avatud maastikul.</span>


source: A
code: 12643
name: Pöide ordulinnuse kultuurkiht
type: Linnus
alt_id: 345-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnus paikneb kirikust N pool, umbes 45 x 60 m maa-alal; linnuse ligikaudse plaani koostas 1888-89 J. B. Holzmayer. Territooriumi N-küljel asus massiivne 4-tahuline ehitis, nurgal väike flankeeriv torn. Tornölinnust täiendati hiljem (koos kiriku laiendusega). Kogu maa-ala piirati ringmüüriga, mille vastu NO-s rajati pikk tiibhoone ja viimasega täisnurga all N-piiril veel teinegi tiib. Nii jäi algne torn sisetorniks. Vähene looduslik kaitse lauskmaal nõudis regulaarset kavatist, seda soodustas ehitusmaterjal dolomiidi näol. (Eesti Arhitektuur 2, 1996, lk 78).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitati tornlinnusena 1255-90 ja hävitati ülestõusu ajal 1343, jäeti taastamata; säilinud on vaid osad müürikatkendid maapõues.

Arvatavasti varsti pärast saarlaste vastuhakku, ehitas ordu Pöide linnuse. Linnus ise polnud nähtavasti kuigi suur, mõnes allikas nimetatakse teda ainult "torniks". Siit läksid aga 13.-14.sajandi vahetusel välja ordu rünnakud piiskopialade vastu. 1343. a hävitasid saarlased Pöide linnuse.
Kui saarlaste vastupanu oli murtud, ehitati põhjaranda Soneborch-nimelise (=Sühnenburg, s.o karistuse- või trahvilinnus) linnuse. Uus linnus, mida saarlased nimetasid Maasilinnuseks, oli palju tugevam endisest (refereeritud raamatust "Eesti. IV, Saaremaa. Maateadslik, majanduslik ja ajalooline kirjeldus". 1934).</span>


source: A
code: 12644
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 729
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Õigeusu kiriku ümbruses ja eriti maanteest ida pool laiub ulatuslik muinasasulakoht. 1963. aastal korraldatud arheoloogilistel kaevamistel A. Kustini juhatusel saadi kirikust lääne pool kaevandist keraamikat ja muinasasju. Vanimad neist kuuluvad 7.-8. sajandisse pKr. Asula paiknes sobival kohal, mis oli nähtavasti muistse Pöide kihelkonna keskne sadam. Mere taganedes kaotas Tornimäe oma tähtsuse. 

[Arheoloogia Eestimaa teedel; J.Selirand, V. Lõugas; Tallinn 1988]</span>


source: A
code: 12645
name: Muistne sadamakoht "Laevasild", "Sillamägi"
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 346-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistne sadamakoht paikneb Tornimäe vanast kalmistust (mälestis reg nr 4157) kirde pool  rannaniidul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Koguteos Saaremaa 2. Ajalugu. Majandus. Kultuur, 2007, lk 60.
/.../ Arheoloogilised kaevamised - Aita Kustin 1963, 1968; Marika Mägi 2004. Nende väljakaevamiste käigus paljandus 40-70cm paksune kultuurkiht peamiselt 8-10.sajandisse kuuluvate leidude ja tõenäoliste hoonejäänustega (Mägi 2005). Samas läheduses on kündmise käigus leitud (19.saj) puust palissaadi, tõenäoliselt laevasilla jäänused /.../
J.Selirand, V. Lõugas. Arheoloogia Eestimaa teedel; Tallinn 1988, lk 200.
/.../ Õigeusu surnuaialt haudade kaevamisel leitud "mõõgad ja surnuluud" viitavad muinaskalmistule. Surnuaia kirdepoolse nurga tagant algab mere poole suunduv pistu kõrgem ja kuivem tamm - Sillamägi, mida seostatakse Tornimäe muistse sadamakohaga /.../</span>


source: A
code: 12647
name: Kalmeväli
type: Kalme
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kaugatoma-Lõo majaka juurest ida poole minev karjamaatee viib otse kalmeteni. Maapind on kalmeväljal  väga paene, kruusane, mullakihti peaaegu puudub. Kalmevälja alal kasvavad vaid madalad kadakad ja samblik. Kõrgendikul algab kalmete ala, suuremate kividega künkakesed, mis on maastikus hästi loetavad.</span>


source: A
code: 12648
name: Kalmistu "Kalmurünk"
type: Kalmistu
alt_id: 751
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu paikneb Hindu-Vintri teest (nr 7210133) kagu pool, metsaga kaetud kõrgemal alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maa-alune kalmistu "Kalmurünk" pärineb 15.-18. sajandist.</span>


source: A
code: 12649
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 747
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalmed asub Saare maakonnas, Lõu külas, Otsa talu maadel. Kivikalmest lääne poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12650 ja edela poole kivikalme reg nr 12651.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme võib dateerida I aastauhandesse eKr ja meie ajaarvamise algusesse.
Saaremaa ja Muhu Muinasjäänused, 1924 Tartu, lk 2.
/.../ Kalm ak. Lõo küla, Otsa talu heinamaal; Otsa talust umbes 1/4 klm lõunas. 
Kalm on ehitet maapinnale asetet 25-30 cm suurustest kividest ilma mullata. Keskele on karjapoisid kaevand kaks, ligi meetri sügavust auku. Ennem olnud vare keskel ümmargune pooleli täisvajund avaus, mille poisikesed täis toppind. Vare on 1/2 m kõrge. Selle välimuse järgi võiks seda pidada pronksiaja kalmeks, mis aga kindel ei ole. /.../</span>


source: A
code: 12650
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 155-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Saare maakonnas, Lõu külas. Kivikalmest ida poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12649 ja kagu poole kivikalme reg nr 12651.</span>


source: A
code: 12651
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 156-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Saare maakonnas, Lõu külas. Kalme paikneb lagedal kõrgendikul. Kivikalmest kirde poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12649 ja loode poole kivikalme reg nr 12650.</span>


source: A
code: 12654
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 349-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub avatud maastikul. karjamaa edelaosas, kõrgemal põõsastega kaetud künkal. Kivikalmest kirde poole jäävad arheoloogiamälestised kivikalme reg nr 12656, kivikalme reg nr 12655 ja kivikalme reg nr 12657.</span>


source: A
code: 12655
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 350-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb avatud maastikul, karjamaa keskosas. Kivikalmest kagu poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12657, edelasse kivikalme reg nr 12656 ja kivikalme reg nr 12654.</span>


source: A
code: 12656
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 351-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Rahuste farmidest umbes 1,5 km edelas, Kõrve talust 500-600 m edelas, välja edelaosas ning Kõrve talust 200 m lääne-loode suunas, tallu viiva tee põhjaküljel. Kivikalmest kagu poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12657 ja kirdesse kivikalme reg nr 12655 ja edelasse kivikalme reg nr 12654.</span>


source: A
code: 12657
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 352-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub avatud maastikul, karjamaa kaguosas, kõrgemal kivisel kohal. Kivikalmest lääne poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12654 ja loode poole kivikalmed reg nr 12656 ja reg nr 12655.</span>


source: A
code: 12659
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 743
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Pressi talu maal. Jämaja karjalautadest 650 m kagus, lautade juurde viivast teest nn Härjatänavast 70 m kirdes (KKT nr 159, Eevi Adason, 21.04.1994).</span>


source: A
code: 12662
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 356-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>"Kraukli" või kohalikus keelepruugis ka "Roukli" põllud asuvad Lindmetsa külas Ampri talust ida pool metsas. Ampri talu perenäine, sünd 1925 meenutas, et kui tema laps oli, siis jutustanud vanem mees Julius Lei, et "Roukli" põldudel, mis nüüd on tamme- ja sarapuumetsa all, olnud vanasti  mõisa ajal veel põllud, Eesti ajal eraldatud see maa Tõnis Voobuse heinamaaks. Seal pidada olla "Kirikuase" ja üks tamm, millel rist sees. See viimane tehtud ühe karjatüdruku mälestueks. Ta oli mõisa loomi metsa kandnud ja mõisnik käratanud, et ärgu ta ka ise metsast enne välja tulgu, kui loomad käes. Lootusetu otsimise järel teinud meeleheitele jõudnud tüdruk endale otsa peale, poonud sukapaelaga selle tamme oksa, millele hiljem rist tehtud.</span>


source: A
code: 12663
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 744
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Saare maakonnas, Kaunispe külas, Uustalu teest (tee nr8070296) põhja pool. Kivikalmest ida poole, piki teed jäävad arheoloogiamälestised kivikalme reg nr 12664 ja kivikalme reg nr 12665.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaunispe küla kalmed pärinevad I aastatuhande lõpust eKr ja meie ajaarvamise algusest. 
Saaremaa ja Muhu Muinasjäänused, 1924, lk 5.
/.../ Vene muinasuurija Bogojavlenski, kes on siin käind kaevamas, mainib 4 kalme, mis aga vist on eksitus. Kalmed on ümarikud, päält näha mullast, segat väheste väikeste kividega. Jala juures on kalmel suurtest põllukividest ring ümber olnud, mile jäljed puutumata kalmel veel on selged. Kalmede kõrgus on umb 1/2 m. Kolmest kalmest on kaks avat a 1895. a Bogojavlenski poolt, üks on veel praegu puutumata. Avat kalmedest ühes selge paaskivikast, millesse oli maet surnu (vt joon 5), selles oli ka panuseid (vt joon 6), kuna teises oli ainult süsi ja konte leitud. Panustest võiks mainida kaelavõru, siis üks nähtavasti spiraal käsivõru, mingisugused ebamäärased fragmendid ja savinõu tükid (vt joon 6). Leit asjad säilivad Moskva Ajaloolises Muuseumis /.../</span>


source: A
code: 12664
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 745
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Saare maakonnas, Kaunispe külas, Uustalu teest (tee nr8070296) põhja pool. Kivikalmest lääne poole, piki teed jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12663 ja ida poole arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12665.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaunispe küla kalmed pärinevad I aastatuhande lõpust eKr ja meie ajaarvamise algusest. 
Saaremaa ja Muhu Muinasjäänused, 1924, lk 5.
/.../ Vene muinasuurija Bogojavlenski, kes on siin käind kaevamas, mainib 4 kalme, mis aga vist on eksitus. Kalmed on ümarikud, päält näha mullast, segat väheste väikeste kividega. Jala juures on kalmel suurtest põllukividest ring ümber olnud, mile jäljed puutumata kalmel veel on selged. Kalmede kõrgus on umb 1/2 m. Kolmest kalmest on kaks avat a 1895. a Bogojavlenski poolt, üks on veel praegu puutumata. Avat kalmedest ühes selge paaskivikast, millesse oli maet surnu (vt joon 5), selles oli ka panuseid (vt joon 6), kuna teises oli ainult süsi ja konte leitud. Panustest võiks mainida kaelavõru, siis üks nähtavasti spiraal käsivõru, mingisugused ebamäärased fragmendid ja savinõu tükid (vt joon 6). Leit asjad säilivad Moskva Ajaloolises Muuseumis /.../</span>


source: A
code: 12665
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 746
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Saare maakonnas, Kaunispe külas, Uustalu teest (tee nr8070296) põhja pool. Kivikalmest lääne poole, piki teed jäävad arheoloogiamälestised kivikalme reg nr 12664 ja kivikalme reg nr 12663.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaunispe küla kalmed pärinevad I aastatuhande lõpust eKr ja meie ajaarvamise algusest. 
 Saaremaa ja Muhu Muinasjäänused, 1924, lk. 5
/.../ Vene muinasuurija Bogojavlenski, kes on siin käind kaevamas, mainib 4 kalme, mis aga vist on eksitus. Kalmed on ümarikud, päält näha mullast, segat väheste väikeste kividega. Jala juures on kalmel suurtest põllukividest ring ümber olnud, mile jäljed puutumata kalmel veel on selged. Kalmede kõrgus on umb 1/2 m. Kolmest kalmest on kaks avat a 1895.a. Bogojavlenski poolt, üks on veel praegu puutumata. Avat kalmedest ühes selge paaskivikast, millesse oli maet surnu (vt joon 5), selles oli ka panuseid (vt joon 6), kuna teises oli ainult süsi ja konte leitud. Panustest võiks mainida kaelavõru, siis üks nähtavasti spiraal käsivõru, mingisugused ebamäärased fragmendid ja savinõu tükid (vt jon 6). Leit asjad säilivad Moskva Ajaloolises Muuseumis /.../</span>


source: A
code: 12666
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 357-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ampri talust 400 m ida pool. Põllujäänused on Lindmetsa kalmete ümbruses ida-läänesuunalisel seljakul 75 x 150 m mõõtmetega alal.</span>


source: A
code: 12667
name: Rahvapärimustega seotud kivi "Kuradikivi"
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 250-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kaunispe mõisast 300 m kirdes, metsa ääres karjamaa serval (KKT nr 161, Eevi Adason, 1995).</span>


source: A
code: 12668
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2055
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Türju külas, Metsandi talust ligikaudu 1 km lõuna suunas, suurtel Palu põldudel keset karjamaad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>I aastatuhande lõpp eKr.
1924. a väljaantud Saaremaa ja Muhu muinasjäänused kirjeldab kalmet järgmiselt:
2 kalme, ak Türju kl põldudes (krt III:52) umb 1/2 klm merest. Kalmede vahe 10 m.
Esimese kõrgus on1 1/2 m, ümbermõõt 55 m. Kalmede külgedel korralik kivirida, tihedalt üksteise vastu asetet kividest. Olnud enne 3 kivirida, kuid kivid on ehituse jaoks ära veet. Kalme on a 1895. Bogojavlenski kaevand. 
Teise kõrgus põllupinnaga peaaegu üks. Ümbermõõt 36 m. Kaet suurte kividega. Ka teine kalm on Bogojavlenski poolt samal aastal lahti kaevet. Leiti põletet luid ja süsi.</span>


source: A
code: 12670
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 748
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Saare maakonnas, Sõrve poolsaarel, Lülle külas, Jaagu-Tooma talust lõuna-pool metsas, kivikalmed (mälestised reg nr 12670-12677) paiknevad maastikul põhjakirde-lõunaedela suunalise reana.</span>


source: A
code: 12671
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 749
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Saare maakonnas, Sõrve poolsaarel, Lülle külas, Jaagu-Tooma talust lõuna-pool metsas, Kivikalmed (mälestised reg nr 12670-12677) paiknevad maastikul põhjakirde-lõunaedela suunalise reana.</span>


source: A
code: 12672
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 750
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Saare maakonnas, Sõrve poolsaarel, Lülle külas, Jaagu-Tooma talust lõuna-pool metsas, Kivikalmed (mälestised reg nr 12670-12677) paiknevad maastikul põhjakirde - lõunaedela suunalise reana.</span>


source: A
code: 12676
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2059
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Saare maakonnas, Sõrve poolsaarel, Lülle külas, Jaagu-Tooma talust lõuna-pool metsas, Kivikalmed (mälestised reg nr 12670-12677) paiknevad maastikul põhjakirde-lõunaedela suunalise reana (KKT nr 162, E. Adason, 1994)</span>


source: A
code: 12677
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2520
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Saare maakonnas, Sõrve poolsaarel, Lülle külas, Jaagu-Tooma talust lõuna-pool metsas, Kivikalmed (mälestised reg nr 12670-12677) paiknevad maastikul põhjakirde - lõunaedela suunalise reana (KKT nr 162, E. Adason, 1994)</span>


source: A
code: 12679
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 739
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme paikneb keset põldu kirde-edelasuunalisel ovaalsel kõrgendikul, mis on põllupinnast kuni 1 m kõrgemal. Kivikalmeks olev kõrgem vare hõlmab laiuses 20 m, pikkuses 40 meetrise ala, kus maapinnal on nähtavad kohati madalad raudkivid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb nooremast rauaajast 800-1227 a pKr.
A. Luha, E. Blumfeld, A.Tammekannnn. Koguteos Saaremaa. Tartu, 1934./.../ nn Taudiku talu põllul olevast kivikalmest on leitud põletamata inimluid, pronksist sõrmus, raudesemete katkeid ja savinõude kilde /.../</span>


source: A
code: 12680
name: Rahvapärimustega seotud kivi "Nõiakivi"
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 247-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi jääb Masa-Laimajal-Tumala teest nr 21132 lõuna poole keeravast metsateest põhja poole, metsasele maastikule.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>A. Karu. Valjala kihelkonna muinasjäänused. 1922, käsikiri Ajaloo Instituudi arhiivis
/.../ "Ohvrikivi" ehk "Nõiakivi" on endise Võhksa poe ligi heinamaal. Rahvas nimetab seda "Võhksa nõiakiviks" ehk "Võhksa Ohvrikiviks". Kivi asub Võhksa poest tulles mööda maanteed Kuressaare  poole maanteest pahemat kätt, ainukesest verstapostist suunas 55 E 190 sammu kaugusel sarapuupõõsas. Maanteelt versta posti juurest on siht Võhksa endisele poele  75 kraadi. 
Kivi on harilik moreeni rahn maapinnast 3-4 m kõrge. Üldse on kivi kõrgus 1,75 meetrit. Kivi kõrvalt on kuni kivi ulatuseni maasse auk kaevatud. Kivi on peaaegu ümmargune, ühtepidi 3 m ja teistpidi 2,75 m lai. Keskel asub loomulik lohk vee tarvis. Kivi on väga kuulus olnud ja on veel praegugi. Pea üle terve Valjala kihelkonna teati kivi asukohta juhatada. Kivil käiakse igasugu nahahaigusi arstimas. Tuuakse vett pudeliga ja valatakse kivi peal olevasse lohku, pudel lüüakse puruks. Vee sisse heidetakse and, kas raha või mõni raudasi. Seejärel pestakse haiget kohta ja rutatakse ilma tagasivaatamata koju. Kivi peal oli hulk klaasipuru, kümmekond poolikut hobuserauda, raudnaelu, üks 5 ja üks 1 kopikaline vaskraha. Sarapuu põõsa külge oli paar valget linase riide äärt seotud. Nagu näha, otsitakse veel praegugi kivilt abi. /.../</span>


source: A
code: 12681
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 754
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>"Kalmumägi" paikneb Kalli suurest külast Sakle poole mineva tee ääres "Säkuotsa" külaosas. Tiiu vabadikukoha (hävinud, toim) ja Lossi kohtade vahel paremat kätt. 
Loomulik kruusaseljandik, mis kaunis järsult kaldub idapoole. Kalmumägi on kruusaauke täis. Kruusaaukudes on maakihtide profiil järgmine: esiteks praegune huumuskiht, siis puhas kruus 5 tolli paksuselt, siis jälle 2-3 tolli paksune must kultuurkiht ja sellele järgneb liigutamata kruusa kiht. Kruusavõtmisel olla leitud luid, relvi ja muid asju. 
(Saaremaa ja Muhu muinasjäänused; TÜ Arheoloogikabineti toimetised, Tartu 1924; lk 127)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Saaremaal Valjala kihelkonnas. Kalmistu paikneb Valjala-Kallemäe tee (tee nr 21159) ja Kalli tee (tee nr 8580018) ristumiskolmnurgas.</span>


source: A
code: 12682
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 200-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme paikneb ida-lääne-suunalisel kruusakünkal. Kalme enda kontuuri on künka kontuurist raske eraldada. Kogu kalme läänepoolmik on maetud nõukogude ajal suurte raudkivide alla. Nende läbimõõt on 1-2 m. Kalme lääneotsa ei ole võimalik kindlaks teha. Lõunapoolne nõlv on kohati ida-lääne-suunas sirge nagu peidaks ta mingit sirget kivirida või -müüri. Kalme edelaosas on 3 raudkivi reas, moodustades 1,95 m pikkuse rea. Kalme läbimõõt põhja-lõuna-suunas on 15 m. Kirde ja põhja poolt on kalmeküngas 1-1,5 m kõrge, kuid kalme kultuurikiht moodustab ainult 0,5 m. Kalme keskossa tehtud proovišurfist leiti hulk põletamata inimluid. Mis olid segamini paekivide ja mulla sees. Šurfi tehes selgus, et kalmet katab 20 cm paksune kruusakas paks kamar ja seejärel paekive sisaldav kiht. Luud hakkasid tulema vastu 15-20 cm sügavusel (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub endise jaotuse järgi Saaremaal Valjala kihelkonnas. Kalme asub kõrgemal künkal, kust maapind alaneb põhja poole ning muutub  metsaks, mis veelgi kaugemal asendub Ure sooga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavasti on tegemist 1.-2. sajandi kalmega. Kalme on avastatud arheoloogide V. Lõugase ja P. Ligi poolt 1979. a oktoobris. Arvatavasti on see ühetarandiline kivikalme. Luud kalmest säiluvad Ajaloo Instituudis. Mälestisele on koostanud passi 1979. a oktoobris arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12683
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 201-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on põhiplaanilt ümmargune, läbimõõt põhja-lõuna suunas on 11,5 m ja ida-lääne suunas 12,6 m, kalme kõrgus on 46-56 cm. Kalme tsentrumisse on asetatud piirikivi, millesse on raiutud 19+35, st Kalli maade kruntiajamise aasta. Kalme on kõrgem põhja- ja lääneküljelt, madalam lõunaküljelt. Tihedalt kamardunud, servades näha suuremate (läbimõõt ca 50 cm) raudkivide külgi välja paistmas. Kalme kaguserva on nähtavasti veidi lõhutud, sest siin puudub selge kaarjas serv. Kalme on pealt võrdlemisi tasane. Kalme laele on paekividest laotud neljakandiline kast, mille läbimõõt põhja-lõuna-suunas on 3,35 m ja ida-lääne suunas 4,3 m. Kasti seinte kõrgus on 0,6-0,75 m. Sellest kastist lääne pool on kalme lagi veidi nõgus. Kalmes on üsna tume muld (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande lõpust eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on avastatud V. Lõugase poolt 1978. aasta sügisel. Leide ja luid kalmest ei teata. Tegemist on arvatavasti kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12684
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 202-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on loode suunas piklik kamardunud vare, mille läbimõõt kagu-loode suunas on 6,7 m ja ristipidi 4,1 meetrit. Loodejalamil on kalme kõrgus kuni 1 meeter, vastasküljel poole väiksem. Rauna lõuna- ja põhjaküljed on juba tugevasti kamardunud, kusjuures läbi kamara paistab suuremaid raudkive. Põhjaservas on raudkivid paari meetri pikkuses lõigus sirge joonena nagu sein. Rauna laele on kogutud peasuurusi ja väiksemaid kive. Kalme kirdenurga juurest ulatub veel 4,2 m pikkune ja 3,2 m laiune madalam kivine ja tugevasti kamardunud lade edasi. See on enam-vähem ristkülikukujuline juurdeehitis, mille idaserva vastu on põllult kogutud ca 1,5 m laiuselt ja 30 cm paksuselt pea-suurusi ja vähemaid kive. Selle juurdeliituva osa põhjaservas on suurem raudkivi, mille sirge serv on ida-lääne suunaline (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande lõpust eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on avastatud V. Lõugase poolt 1978. a sügisel. Leide ja luid kalmest ei teata. Kalme kuju on ebamäärane. Võimalik, et kalme on osaliselt lõhutud. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12685
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 203-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on põhiplaanilt ümmargune, tugevasti kamardunud ja pealt lage kivivare, mille läbimõõt põhja-lõuna suunas on  11,0 m ja ida-lääne suunas 11,3 meetrit. Kalme kõrgus keskosas võrrelduna kalme idajalamiga on 90 cm, loodejalamiga võrreldes aga 1,2 meetrit. Kalme pealispind alaneb lääne poole. Kalme edelaservast ulatub välja külgedelt juba kamardunud ja laelt veel lahtiste kividega kaetud osa. Kalme servas on selle laius 5 m ja otsas  3 m, pikkus kuni 4 meetrit. Teine väljaulatuv osa on kalme loodeserva vastas. See on kalme servas 5,5 m lai ning pikk 2,5 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande lõpust eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on avastatud V. Lõugase poolt 1978. a sügisel. Tegemist on arvatavasti kivikirstkalmega. Leidude ja luude kohta ei ole andmeid. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12686
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 204-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on põhiplaanilt peaaegu ümmargune, pealt lage ja kamardunud. Kalme läbimõõt on 17 m ida-lääne suunas ja kuni 19 m põhja-lõuna suunas. Kalme on  pealt tasane ja tema kõrgus on 1,05 m. Kogu kalme ulatuses ulatub kamarast välja suuremate raudkivide nukke. Kalme põhja ja kirdeservale on kogutud omal ajal põllult üsna palju põllukive. See lade on 0,5 m kõrgem kui kalme lagi. Kalme keskkohast 3-4 m ida pool on ligi 1 meetrilise läbimõõduga auk kaevatud, mis on täidetud parajate tõstekividega. Kalme keskel on näha üks ida-lääne-suunaline sirge lõunaservaga raudkivi, mis võiks olla kivikirstu põhjaots (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande lõpust eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on avastatud V. Lõugase poolt 1978. a sügisel. Tõenäoliselt on tegemist hilise kivikirstkalmega. Kalmest on proovišurfiga 1979. a oktoobris leitud üks savinõukild, mis üle antud Ajaloo Instituudi kogusse. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12687
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 205-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on ovaalja põhiplaaniga, ilmselt on kalme külgi maha küntud. Kalme läbimõõt põhja-lõuna suunas on 5,5 m ja ida-lääne suunas 7,5 m ja kõrgus 88 cm. Kalme on tugevasti kamardunud. Kalme ida-kirde ja põhjaserva vastu on t lükatud põllult kive, millest mõni on kuni 1 m läbimõõduga. Selle kivilademe lagi on ühekõrgune kalme laega. Kalme lõuna ja edelaservas näha suuremaid raudkive, millede nukid ulatuvad välja kalme pinnast (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande lõpust eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on avastatud V. Lõugase poolt 1978. a sügisel. Tegemist on arvatavasti kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12688
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 206-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on põhiplaanilt ümmargune, läbimõõt põhja-lõuna suunas on 10 m ja ida-lääne suunas 10-11 meetrit. Kõrgus on ligikaudu 0,65-0,95 m. Kalme on pealt tugevasti kamardunud. Kalme lagi on suhteliselt ebatasane. Tasasem ja kõrgem on kirdepoolmik, mis jääb vastu põllupeenra otsa. Tunduvalt madalam on edelasektor, mis on ainult 20-30 cm kõrgune. Kalme kontuur on üldiselt selgesti jälgitav. Põhjaservast näib olevat umbes 1 meetri laiune osa maha küntud ja seepärast on kalme serv nüüd sellelt küljelt sirge (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande lõpust eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on avastatud V. Lõugase poolt 1978. a sügisel. Tegemist on arvatavasti kivikirstkalmega. Leidude ja luude kohta ei ole andmeid. Ka kalmesse 1979. a rajatud proovišurf ei andnud leide. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12689
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 207-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on põhiplaanilt  korrapäraselt ümmargune. Kalme läbimõõt on 6 m ja kõrgus 0,6 m. Kõige kõrgem koht on kalme keskosa, kuhu on ilmselt ka hiljem põldudelt kive kogutud. Tihedast mullast  ulatuvad esile väiksemad paekivide nukad. Kogu vare on tihe ja kompaktne (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande lõpust eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on avastatud V. Lõugase poolt 1978. a juulis. Tegemist on arvatavasti kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12690
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 208-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on 0,7 m kõrgune kumera laega raunaga, mille põhiplaan on veidi ovaaljas: läbimõõt põhja-lõuna suunas on 7,5 m ja 8,5 m ida-lääne suunas. Kalme on kamardunud, kuid põõsastealune kalmeosa on peaaegu rohukatteta. Kalme pinnast ulatuvad esile paekivide nukid. Kohati on kalme lääne- ja põhjaservas näha ka suuremaid raudkive, mis pärinevad nähtavasti kalme alumisest kivilademest (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande lõpust eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on avastatud V. Lõugase poolt 1979. a juulis. Tegemist on arvatavasti kivikirstkalmega. Leide ja luid sellest kalmest pole teada. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12691
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 209-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Põhiplaani järgi otsustades oleks nagu kaks ümmarguse põhiplaaniga kalmet kokku sulanud, kusjuures lõunapoolsem on suurema läbimõõduga. Kalme pikkus on 17 m, laius idaosas 4,5 m ja lääneosas 7 m. Kalme kõrgus on ligikaudu 0,5 m. Kivide vahed on täidetud tihedasti mullaga, millest paistab välja üksikuid paekivide nukke. Kalme pealispind on lame ja servad üsna lauged, nii et kalme kontuuri on raske eraldada (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande lõpust eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on avastatud V. Lõugase poolt 1978. a sügisel. Kalme siseesituse üle on raske otsustada. Võimalik, et siin on väike kivikirstkalme mingi juurdeehitusega või kalme vastu kogutud kivihunnikuga. Leide ja luid kalmest ei ole saadud. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12692
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 210-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme servad on lauged ja kalme kontuuri eraldamine ei ole väga lihtne. Kalme on veidi ovaaljas. Kalme läbimõõt loode-kagu suunas on 9,5 m, ristipidi 6,5 m. Kõrgus on 0,6 m. Kalme koosneb kividest, millede vahe on tihedasti mulda täis. Kalme suund ühtib vana põllupeenra suunaga, mis on enam-vähem ida-lääne-suunaline. Kalme on pealt kumer. Kalme kamardunud pinnast ulatub välja paenukke (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande lõpust eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on avastatud V. Lõugase poolt 1978. a sügisel. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12693
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 211-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ümmarguse põhiplaaniga kivikalmega, mille läbimõõt on nii põhja-lõuna suunas kui ka ida-lääne suunas ühesugune – 6,3 meetrit. Kalme on keskelt kumer ja tema  kõrgus on 0,6 m. Kalme on pealt üsna tugevasti kamardunud, servad üsna tihedasti kadakaid täis kasvanud. Kalme pinnast tungivad siin-seal, eriti aga kirdesektoris esile paekivinukid (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande II poolest. Kalme on avastatud V. Lõugase poolt 1979. a juulis. Arvatavasti on tegemist rauaaja vanemapoolse kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12694
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 212-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on tugevasti kamardunud. Kalme loodeservas on näha paar suuremat raudkivi. Kalme kirdeserv on kogu ulatuses ilma kamarata – siin on väikesed sammaldumata paekivid. Kalme läbimõõt nii põhja-lõuna suunas kui ka ida-lääne-suunas on 9,4 m. Kõrgus on ligikaudu 0,7 m. Kõrgeim on kalme keskosa (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande II poolest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on avastatud V. Lõugase poolt 1979. a juulis. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12695
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 213-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on põhiplaanilt ümmarguse kivikalmega, mille pealispind on üsna tasane ja tugevasti kamardunud. Kalme läbimõõt on põhja-lõuna suunas on 13,5 m ja ida-lääne suunas 15 m. Kõrgus on 0,8 meetrit. Kalme on pealt lage, kuid kirde- ja idaservas kasvavad kadakad. Kalme pealispinnast ulatuvad siin-seal esile suuremate raudkivide nukid. Proovišurfidest selgus, et kalme ülemine kiht koosneb paekividest ja mustast mullast, selle all on suuremad raudkivid. Viimased asuvad 35-40 cm sügavusel. Ka kalme servades paistab välja suuremaid raudkive, eriti põhja- ja idaservas. Kalme lääneserv on laugem, nähtavasti selliseks lõhutud. Kalme edela- ja lääneosa on madalamad ja nõrgemad, keskosa, vastupidi, kõrgem. Kalme idaservast 2-3 m kaugusel on suurem kivi, mille ümber on kogutud väiksemaid paekive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme on avastatud arheoloog V. Lõugase poolt 1978. a sügisel. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalmega. Kalme põhjaossa tehtud proovišurfist on leitud põletamata luutükk. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12696
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 214-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Põhiplaanilt peaaegu ümmargune kalme on pealt tugevasti kamardunud. Kalme läbimõõt põhja-lõuna suunas on 8 m ja ida-lääne suunas 8,5 m. Kõrgus on 0,5 m. Kõige kõrgem on kalme keskosa, servade poole kalme õheneb ja madaldub. Kalme lääneserv on üsna järsk ja selge. Ka kalme kõrgus on sellelt küljelt suurem (0,7 m) kirdeserv seevastu läheb üle laugelt ümbritsevaks maaks. Üsna selge on ka loode- ja põhjaserv. Kalme servade vastu on lükatud suuremaid raudkive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande II poolest enne meie aega või I aastatuhandest pKr. Kivikalme on avastatud V. Lõugase poolt ning riikliku kaitse alla võetud esmalt 1979. aastal. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12730
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 753
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Saaremaal, Valjala kihelkonnas. Kivikalme paikneb Rahu külas, külavaheteest edela pool. Kivikalmest loode poole jääb arheoloogiamälestis Kultusekivi (mälestis reg nr 12731) ja kirde poole arheoloogiamälestis Kultusekivi (mälestis reg nr 12732).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu "Kalmumägi" pärineb II aastatuhande algusest, peamiselt 12. sajandist, kalmistul on viidud läbi arheoloogilisi kaevamisi 1895. ja 1959-1963 (A. Kustin) ja 1980 (V. Lang).</span>


source: A
code: 12731
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2523
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi on hallikas, madal maakivi, mis ulatub vaid 50 cm üle maapinna. Kivi on piklik, kirde-edela suunas on pikkus 2,9 m ja ristipidi laius 1,7 m. Kivi kaldenurk on 40 kraadi. Kivi pealispind  on suurtes joontes tasane. Kivis on pikisuunas kulgev looduslik mõigas ja sellega poolkaldu lõikuvad kaks ristipidi mõigast, mis kõik on tekkinud teistsuguse koostisega kivimist. Kivil on 11 kunstlikku lohku ja üks küsitav lohutaoline süvend (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Saaremaal, Valjala kihelkonnas. Kultusekivi asub Laasu talust edelas, Kalmu maaüksuse loodepoolsest piiritähisest 34 m Tantsemäe maaüksuse põllu sisse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sarnaselt teiste kultuskividega on muistis dateeritav I at eKr ja meie ajaarvamise algusesse. Registreeritud kaitsealuse muistisena esmakordselt muististe nimekirjas 1972. aastal.Mälestisele on koostanud passi 1973. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12733
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2524
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on madal (20 cm) loode-kagu suunas piklik kolmnurkne raudkivi. Kivi terav tipp on loode suunas teeveeres, laiem ots aga tee kruusakattes. Kivi pikkus on 2 m, teepoolse otsa laius 95 cm. Kivi lagi on kogu loode-kagu pikkuses tasane, kivi kirde-edela lõige aga kumer. Seega on piki kivi telge ühekõrgune hari, mille kaguotsal võib näha kuute selget kunstlikku lohku ja üht küsitavat süvendit. Kogu lohkude rühm võtab enda alla 55 cm pikkuse ala (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Saaremaal, Valjala kihelkonnas. Kultusekivi paikneb Rahu küla tee pealt Laasu ja Kopli talude juurde viiva külavahetee väliskurvis. Kivi on mattumas tee kruusakattesse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on kasutusel olnud pärineb I aastatuhandel eKr ja meie ajaarvamise alguses. Kivi on avastatud 1960-ndail aastail kohaliku elaniku poolt, kes osutas sellele arheoloogide tähelepanu. Külarahva jutu järgi olla see kivi ammu tuntud kui „Titekivi“. Mälestisele on koostanud passi 1973. a. juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12734
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 178-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Rõõsa külas, endisest Rõõsamõisast edela pool. Kivikalme asub ümbritsevast maastikust kõrgemal kohal, kolme tamme all.</span>


source: A
code: 12736
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 755
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on põhiplaanilt ümmargune, läbimõõduga 9-10 m, kõrgus ümbritsevast maapinnast ligikaudu 1 m, seljandikust 50-60 cm. Kalme põhjapoolne ots on täis põllult kokku lükatud kive, mis jätkuvad põhja- ja loode pool. Mõningal määral on kive lükatud ka kalme lõunakülje vastu. Kalme on pealt lage, tugevasti kamardunud. Kalme on üsna heas seisukorras, sissekaeveid ei ole (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalmest põhjapoole jääb haritav põld, lõuna- ja kagupoole aga kadakane karjamaa kivikalmete (mälestised reg nr 12738, 12739, 12740, 12741, 12742) ja muinaspõldude jäänustega (mälestis reg nr 12757). Kirde suunas paistavad Tuulingumäe talu hooned, mille taga paiknevad kaks tarandkalmet (mälestised reg nr 12750 ja 12751). Kalmest edela poole jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12737. Kalme asub ümbruskonnas suhteliselt kõrgel alal, kusjuures maapind tõuseb kergelt kagu suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalmet on maininud A. Karu 1922. a Valjala kihelkonna kirjelduses (kaardil lk 41 nr 3). 1995. a kevadel surfiti kalmet inspektsiooni käigus. Šurf mõõtmetega 60 x 60 cm, sügavususega 30 cm paikneb umbes kalme keskpunktis. Kamarakihi all paljandus tihe pae- ja raudkivide lade, mille vahel olev muld oli mustjaspruun. Leidudena saadi põletamata luid ning keraamikakilde. Nii kultuurkihi, keraamika kui ka väliskuju järgi otsustades on tegemist kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1996. aasta mais arheoloog Marika Mägi-Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12737
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 756
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on põhiplaanilt ümmargune, läbimõõduga 8 m, kõrgus kiviaiast põhjapoole jäävast põllust ligikaudu 80 cm, lõuna poolt ümbritsevast maapinnast umbes 40 cm. Risti üle kalme jookseb 1,5 m laiune kiviaed. Kiviaiast põhjapool kalmest näha olev osa on madalaks küntud, kuid maapinnal siiski märgatav. Keskosas on kalme pealt lage, tugevasti kamardunud. Kamarakihi all on kohati tunda kive. Kalme kaguküljel kasvavad kadakapõõsad, piki kiviaia põhjaserva lehtpuud. Kalmest läänepool on lükatud mitme meetri pikkuselt vastu kiviaeda kive, mis osaliselt ulatuvad ka kalme läänekülje peale. Üksik suur kivi paikneb kalme edelaservas. Mingeid kivimüüre näha ei ole. Kalme põhjapoolne poolmik on kiviaia ning mahakündmise läbi suuremas osas hävitatud, kalme lõunapoolne poolmik aga üsna heas seisukorras (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme reg nr 12737 asub Tõnija külas, Tõnija-Rõõsa teest lõuna pool. Kivikalmest  loode-, põhja- ja kirdepoole jääb maaparandatud haritav põld, ülejäänud suundadesse aga kadakane karjamaa kivikalmete (mälestised reg nr 12738, 12739, 12740, 12741, 12742) ja muinaspõldude jäänustega (mälestis reg nr 12757), mis kannab ajaloolist nime Hiiepõllud. Kirdesuunas paistavad Tuulingumäe talu hooned, mille taga paiknevad kaks tarandkalmet (mälestised reg nr 12750 ja 12751). Kalmest 15-20 meetrit ida- ja kagupool asuvad põllukivihunnikud, edelasuunas 47 m kaugusele jääb kivikalme (mälestis reg nr 12736). Kalme asub ümbruskonnas suhteliselt kõrgel alal, kusjuures maapind tõuseb kergelt kagu suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kivikalmet ei ole maininud A. Karu oma 1922. aastal koostatud Valjala kihelkonna kirjelduses ning seda ei ole kantud ka sealsele plaanile (lk 41). Kalmet ei ole šurfitud. Väliskuju ja asukoha (teiste kivikirstkalmete lähedus) põhjal otsustades on tegemist ilmselt kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1996. aasta mais arheoloog Marika Mägi-Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12738
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 757
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on põhiplaanilt ümmargune, läbimõõduga 8 m, kõrgus ümbritsevast maapinnast  on ligikaudu 0,5 m. Kalmet ümbritseb suurematest raudkividest ring. Mõned suuremad raudkivid paiknevad ka kalme põhja ja lõunaäärtes, jäädes osaliselt kiviringi piiridest väljapoole. Üksikud suuremad raudkivid ulatuvad kamara alt välja ka kalme keskosas. Kalme on tugevasti kamardunud ja kadakavõsa täis kasvanud. Üldiselt on kalme hästi säilinud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme reg nr 12738 asub Tõnija külas, Tõnija-Rõõsa teest lõuna pool  kadakasel karjamaal, kus asub teisigi kivikalmeid (mälestised reg nr 12736, 12740, 12741, 12742) ning muinaspõldude jäänuseid (mälestis reg nr 12757). Ala kannab ajaloolist nimetust Hiiepõllud. Kalme jääb selle ala loodepoolsesse ossa. Kalmet ümbritsevad igast küljest mõnekümne meetri kaugusele jäävad kivikirstkalmed ning põllukivihunnikud. Kalme asub ümbruskonnas suhteliselt kõrgel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kivikalmet ei ole maininud A. Karu  oma 1922. aastal koostatud Valjala kihelkonna kirjelduses ning seda ei ole kantud ka sealsele plaanile (lk 41). Kalmet ei ole šurfitud. Väliskuju ja asukoha (teiste kivikirstkalmete lähedus) põhjal otsustades on tegemist ilmselt kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1996. aasta mais arheoloog Marika Mägi-Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12739
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 758
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on ovaalse kujuga, mõõtmetega 7,5 x 5,2 m, kõrgus ümbritsevast maapinnast 0,6 m. Kogu kalme peale, eriti aga põhja ossa on hiljem toodud kive, millest osa on veel kamardumata. Ka kalme keskosa pole seoses hiljem pealeveetud kividega kuigi tugevasti kamardunud. Paremini on säilinud kalme lõunakülg, mille peale on kive toodud vähem. Kividest lage ala on seal tugevamini kamardunud, samuti paistavad lõunaservas kamara alt ridamisi suuremad raudkivid, mis moodustavad kaare, võimalik, et markeerides kiviringi. Lage on üksnes kalme lagi ja lääneosa, mujalt katab seda kadakavõsa. Kalme on suuremas osas kaetud pealeveetud kivide ning kadakavõsaga, kuid muidu rikkumata (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme reg nr 12739 asub Tõnija külas, Tõnija-Rõõsa test lõuna pool  kadakasel karjamaal, kus asub teisigi kivikalmeid (mälestised reg nr 12736, 12740, 12741, 12742) ning muinaspõldude jäänuseid (mälestis reg nr 12757). Ala kannab ajaloolist nimetust Hiiepõllud. Kalme jääb selle ala loodepoolsesse ossa. Kalmet ümbritsevad igast küljest mõnekümne meetri kaugusele jäävad kivikirstkalmed ning põllukivihunnikud. Kalme asub ümbruskonnas suhteliselt kõrgel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kivikalmet ei ole maininud A. Karu oma 1922. aastal koostatud Valjala kihelkonna kirjelduses ning seda ei ole kantud ka sealsele plaanile (lk 41). Kalmet ei ole šurfitud. Väliskuju ja asukoha (teiste kivikirstkalmete lähedus) põhjal otsustades on tegemist ilmselt kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1996. aasta mais arheoloog Marika Mägi-Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12740
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 759
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme  on põhiplaanilt ümmargune, läbimõõduga 4,3- 4,6 m, kõrgus ümbritsevast maapinnast ligikaudu 0,5 m. Kalme läänepoolmik on kaetud pealetoodud kividega, mis on vaid nõrgalt kamardunud. Kivide peal kasvab kadaka- ja lehtpõõsavõsa. Kalme idapoolmik on lage ja tugevasti kamardunud. Välja arvatud ida serv, ümbritseb kalmet selgesti jälgitav suurtest  raudkividest ring, mis idaservas on võib-olla maha küntud. Seoses võsa ning pealevisatud kividega on kalme maastikul halvasti nähtav. Sissekaeveid ei täheldatud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme reg nr 12740 asub Tõnija külas, Tõnija-Rõõsa test lõuna pool  kadakasel karjamaal, kus asub teisigi kivikalmeid (mälestised reg nr 12736,12739,12741,12742) ning muinaspõldude jäänuseid (mälestis reg nr 12757). Ala kannab ajaloolist nimetust Hiiepõllud. Kalme jääb selle ala loodepoolsesse ossa. Kalmet ümbritsevad igast küljest mõnekümne meetri kaugusele jäävad kivikirstkalmed ning põllukivihunnikud. Kalme asub ümbruskonnas suhteliselt kõrgel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kivikalmet ei ole maininud A. Karu oma 1922. aastal koostatud Valjala kihelkonna kirjelduses ning seda ei ole kantud ka sealsele plaanile (lk 41). Passi koostamise käigus 1996. a tehti kalme idaserva väike šurf mõõtmetega 20 x 20 x 20 cm. Ligikaudu 10 cm paksuse kamarakihi all paljandus tihe väiksematest paekividest lade, mille vahel olev muld oli intensiivselt mustjaspruun. Leide ega luid ei saadud, kuid kultuurkihi järgi otsustades on tegemist kivikirstkalmega (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12741
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 760
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on põhiplaanilt ümmargune, läbimõõduga 7-8 m, kõrgus ümbritsevast maapinnast ligikaudu 0,7 m. Keskelt on kalme lage, tugevasti kamardunud. Äärtesse, eriti kirde-, kagu- ja lääneküljele on toodud kive, mis on vaid nõrgalt kamardunud. Pealetoodud kividel kasvavad kadakapõõsad ning vähesel määral lehtpuuvõsa. Mingeid kivikonstruktsioone läbi kamarakihi ei paista. Kalmele on põllukive pealetoodud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme reg nr 12741 asub Tõnija külas, Tõnija-Rõõsa test lõuna pool  kadakasel karjamaal, kus asub teisigi kivikalmeid (mälestised reg nr 12736,12739,12740,12742) ning muinaspõldude jäänuseid (mälestis reg nr 12757). Ala kannab ajaloolist nimetust Hiiepõllud. Kalme  jääb selle ala loodepoolsesse ossa. Kalmet ümbritsevad igast küljest mõnekümne meetri kaugusele jäävad kivikirstkalmed ning põllukivihunnikud. Kalme asub ümbruskonnas suhteliselt kõrgel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kivikalmet ei ole maininud A. Karu oma 1922. aastal koostatud Valjala kihelkonna kirjelduses ning seda ei ole kantud ka sealsele plaanile (lk 41). Kalmet šurfiti 1995. aasta kevadel mälestise passi koostamise ajal. Šurfi mõõtmed olid 0,6 x 0,6 m, sügavus 0,7 m. Leiti tihedalt pakitud raud- ja paekive, millest osa olid tuld saanud. Muld kivide vahel oli ühtlaselt mustjaspruun. Leiti nii põlenud kui ka põletamata luukilde ning väikeseid keraamikakilde. Tegemist on kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1996. aasta mais arheoloog Marika Mägi-Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12742
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 761
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on põhiplaanilt ovaalne, läbimõõduga loode-kagu suunas 12,5 m, ristipidi 8 m, kõrgus ümbritsevast maapinnast 80-90 cm. Lage on vaid väike osa kalme laest, ülejäänud osas on kalme kasvanud täis kadakavõsa. Kalme on üleni väga tugevasti kamardunud, siin-seal paistavad kamara alt suuremad kivid. Lõunaservas on mõned suuremad kivid ka kalme ääres, kuid mingit selget rida või kaart nad ei moodusta. Rohkemal määral on kive lükatud kalme lõuna- ja kaguservadesse. Kalme lõunapoolseima veerandiku keskel paikneb suurem arvatavasti looduslik raudkivi. Mõningal määral on lükatud kive ka kalme põhjaserva vastu. edelaosas ulatub kalme ovaalsest põhiplaanist kuni 3 m ulatuses välja poolringikujulise põhiplaaniga madalam sopistus, mis on samuti tugevasti kamardunud ning täis tihedat kadakavõsa. Sissekaeveid ei täheldatud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme reg nr 12742 asub Tõnija külas, Tõnija-Rõõsa test lõuna pool  kadakasel karjamaal, kus asub teisigi kivikalmeid (mälestised reg nr 12736, 12739, 12740, 12741) ning muinaspõldude jäänuseid (mälestis reg nr 12757). Ala kannab ajaloolist nimetust Hiiepõllud. Kalme  jääb selle ala loodepoolsesse ossa. Kalmet ümbritsevad igast küljest mõnekümne meetri kaugusele jäävad kivikirstkalmed ning põllukivihunnikud. Lähim kivikirstkalmete paar (kivikalmed reg nr 12740 ja 12741) jääb loodesuunas 15-25 m kaugusele. Kalme asub ümbruskonnas suhteliselt kõrgel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kivikalmet ei ole maininud A. Karu oma 1922. aastal koostatud Valjala kihelkonna kirjelduses ning seda ei ole kantud ka sealsele plaanile (lk 41). Passi koostamise käigus 1996. a tehti umbes kalme keskossa šurf mõõtmetega 50 x 50 cm, sügavus 40 cm. Kamarakihi all paljandusid väga tihedalt pakitud pae- ja raudkivid läbimõõduga kuni ca 20 cm. Leidus ka tugevasti põlenud raudkivide tükke. Muld kivide vahel oli intensiivselt mustjaspruun. 40 cm sügavuselt tulid vastu väga tigedalt pakitud suuremad kivid. Arheoloogilisi leide ei saadud, kuid kultuurkiht oli iseloomulik kalmele. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1996. aasta mais arheoloog Marika Mägi-Lõugas  (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12743
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 762
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Tõnija-Rõõsa teest lõuna poole, kiviaedadega piiratud kadakasel karjamaal. Kivikalme kuulub seitsmest kivikalmest koosnevasse gruppi, mälestised reg nr 12743-12749.Tegu on hetkel loomade karjamaaga, mis hoiab mälestise võssa kasvamast. Piirkonnas on mitmeid kivikalmeid, kuid välise vaatluse alusel ei tee vahet, millised kivihunnikud neist on kalmed, millised mitte. Kalmete ala on piiritletud järgmiselt: 58-24-39 N 022-55-05 E 58-24-32 N 022-55-24 E 58-24-32 N 022-55-02 E 58-24-38 N 022-55-00 E.</span>


source: A
code: 12748
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 767
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Tõnija-Rõõsa teest lõuna poole, kiviaedadega piiratud kadakasel karjamaal. Kivikalme kuulub seitsmest kivikalmest koosnevasse gruppi, mälestised reg nr 12743-12749. Tegu on hetkel loomade karjamaaga, mis hoiab mälestise võssa kasvamast. Piirkonnas on mitmeid kivikalmeid, kuid välise vaatluse alusel ei tee vahet, millised kivihunnikud neist on kalmed, millised mitte. Kalmete ala on piiritletud järgmiselt: 58-24-39 N 022-55-05 E 58-24-32 N 022-55-24 E 58-24-32 N 022-55-02 E 58-24-38 N 022-55-00 E</span>


source: A
code: 12749
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 768
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Tõnija-Rõõsa teest lõuna poole, kiviaedadega piiratud kadakasel karjamaal. Kivikalme kuulub seitsmest kivikalmest koosnevasse gruppi, mälestised reg nr 12743-12749. Tegu on hetkel loomade karjamaaga, mis hoiab mälestise võssa kasvamast.  Piirkonnas on mitmeid kivikalmeid, kuid välise vaatluse alusel ei tee vahet, millised kivihunnikud neist on kalmed, millised mitte. Kalmete ala on piiritletud järgmiselt: 58-24-39 N 022-55-05 E 58-24-32 N 022-55-24 E 58-24-32 N 022-55-02 E 58-24-38 N 022-55-00 E</span>


source: A
code: 12750
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 770
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on pikliku kujuga, suunaga kirde-edela suunas. Selle mõõtmed on 34 x 10 m ja kõrgu 1-1,5 m. Kalme kirdepoolne ots on kõrgem, seejärel laskub pind ühtlaselt edela suunas. Teepoolne nõlv on üldiselt järsem, lõunapoolne laugjam. Kalme kirdepoolses otsas laieneb küngas loodepoole. Võimalik, et tegemist on mingi kalmekonstruktsiooniga, kuna laienev osa on tugevasti kamardunud ning sellest paistavad välja üksikud suuremad kivid. Laiendi lõunapoolses osas, 1995. aasta kaevendi tranšee otsast 2 m loode poole on 10 cm sügavune umbes 1 m läbimõõduga kamardunud lohk, ilmselt ka mingi varasem sissekaeve. Kalme kirdeotsa on 20. sajandi alguses rajatud kelder, mis on praeguseni säilinud, kuigi pole enam kasutusel. Keldrist lõuna poole jääb 3 x 3 m suurune 0,2-0,3 m sügavune kamardunud lohk tõenäoliselt sissekaeve. Võimalik, et tegemist on A. M. Tallgreni 1921. aasta kaevendiga. Tuulingumäel oleva kivikalme reg nr 12750 edelapoolse otsa lõikab läbi lõuna suunas viiv tee. Teest edelapool jätkub kalme ilmselt veelgi, kuid sinna on maaparanduse käigus kuhjatud peale suuri raud- ja paekive. Kalme keskosa on puutumata. Maapinnal mingeid lõhkumisjälgi lisaks eelpoolkirjeldatuile näha ei ole, kalme  on tugevasti kamardunud. Eriti kalme puutumata osa edelapool ulatuvad kohati kamara alt välja suuremad kivid, mis ühes kohas moodustavad selge loode-kagusuunalise rea, markeerides tarandimüüri. Kalme kirdepoolse lõhutud otsa kõrval paikneb 5 või 6 x 6 m suurune 1995. aasta kaevand, millele lisandub 4 x 1 m tranšee loodesuunas (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paiknev Tõnija-Rõõsa teest lõuna pool. Kivikalme asub end Põlluküla küla kõige kõrgemas osas, kirde-edela suunalisel looduslikul seljandikul. Mõnikümmend meetrit kalmest põhja- ja kirdepool langeb maapind järsult, ülejäänud suundades on maapind kalme ümbruses tasane. Kalmest edela suunas jääb arheoloogiamälestis Kivikalme reg nr 12751.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme võib dateerida  I aastatuhande lõppu eKr-  5. sajandisse. 1911. aastal on kalmel reg nr 12750 kaevanud end Pidula mõisa omanik parun B. Toll, 1921. aastal aga A. M. Tallgren. Vähemalt viimastest kaevamistest on koostatud ka aruanne, kuid see on kaduma läinud. Tallgren leidis põletamata luid, veidi keraamikat, spiraalkäevõru katke ning luukammi ning dateeris kalme rooma rauaaega (2.-5. saj). Kummagi täpset kaevamiskohta pole teada. Üks arvatav kaevend, suurese järgi otsustades ilmselt Tallgreni oma, paikneb kunagise keldri kõrval. 1922. a koostatud Valjala kihelkonna kirjelduses mainib kalmet ning sellel toimunud kaevamisi A. Karu. 1974. aastal on kalmet inspekteerinud V. Lõugas, kes märgib, et tegemist on vaieldamatult tarandkalmega. 1995. aastal toimusid  kalmel reg nr 12750 arheoloogilised kaevamised arheoloog M. Mägi-Lõugase juhtimisel. Kaevendi pindala koos tranšeega oli 43 ruutmeetrit ning see hõlmas tarandkalmest kaht tarandit. Saadi põlenud ja põletamata luid, rohkesti keraamikat, pronksist ja rauast ehteid, klaashelmeid jm. Leiud jagunevad ajaliselt kaheks. Hilisemad neist pärinevad 4.-5. sajandist, mil ka tarandkalme tõenäoliselt on ehitatud. Leidude varasem osa dateerus I aastatuhande lõppu e.Kr või meie ajaarvamise algusesse. Võimalik, et kaevamistel leitud tarandkalme all on paiknenud mingi varasem kalme. Mälestisele on koostanud 1995. aasta novembris arheoloog Marika Mägi-Lõugas. Kivikalme reg nr 12750 on pärast 1999.-2001. aastal toimunud arheoloogilisi kaevamisi rekonstrueeritud ning varustatud infostendi ja mälestise tähisega (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12751
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 771
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on põhiplaanilt ümardatud nurkadega rombi kujuline. Kalme pikkus loodee-kagu suunas on 16 m, ja kirde-edela suunas 14 m, kõrgus 0,7-0,8 m. Kalme on pealt lame, tugevasti kamardunud, nii et kive kalme lael ei paista. Kive on näha kohati kalme servades, eriti loode ja kirde servades, kus nad näivad moodustavat sirged read. Eriti selgelt on sirge serv näha kalme loode ääres, üsna selgelt moodustub kalme põhjaotsa ca 90 ° nurk. Nurk on aimatav ka kalme ida otsas, kuid sinna peale on lükatud mõningaid keskmise suurusega raudkive. Osalt täiesti sirge on kalme kaguserv, kuid see võib olla seotud kohe kalme kõrvale rajatud sauna ehitusega. Kalme põhjaotsa vastu on veetud hunnik kruusa ja väiksemaid kive. Väiksem samasugune hunnik on ka kirdeservas. Kalmet on rikutud  hoonete ja tee ehitusega (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paiknev Tõnija-Rõõsa teest lõuna pool. Kivikalme asub Tõnija küla kõige kõrgemas osas. Praegu ümbritsevad kalmet pea igast küljest hooned, nende taga aga põllud. 
Edelasuunas, maapind kergelt tõuseb, ülejäänud suundades aga langeb pikkamisi. Kalmest kirde suunas jääb suur tarandkalme arheoloogiamälestis reg nr 12750.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme võib dateerida I aastatuhande lõppu eKr kuni 5. sajandisse. Kalmet on kirjeldanud A. Karu 1922. a Valjala kihelkonna kirjelduses. Tema teateil on seoses kalme serva sauna ehitamisega leitud süsi, luid ja pronkstükikesi, mis aga kaduma läinud. 1974. a on kalmet surfinud arheoloog V. Lõugas, kes aga ei saanud sealt leide ega luid. Passi koostamise käigus 1995. a tehti kalmesse  uuesti šurfe - kalmele valitud nullpunktist 3 m 350 kraadi suunas. Šurfi mõõtmed olid 0,9-0,7 m, sügavus 0,45 m. Kamara all paljandusid tihedalt pakitud rusikasuurused ning veidi suuremad pae- ja raudkivid. Leiti põletamata luid ning sileda tumeda pinnaga õhukeseseinaliste nivendiliste nõude kilde, mis sarnanevad Kivikalmest mälestis reg nr 12750 tarandkalmest leitud keraamikat. Tegemist võib-olla nii kivikirst, kui ka tarandkalmega (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12752
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 248-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on põhiplaanilt ümmargune, läbimõõduga 17,5-18 m, kõrgus seljandikust umbes 80 cm, ümbritsevast maapinnast kuni 1,4 m. Pealt on kalme lage ja lame, tugevasti kamardunud, kamarakihi all on kohati tunda kive. Kalme kirde- ning edelapoolsetesse servadesse on lükatud mõningal määral suuremaid pae- ja raudkive. Kalme kaguserv, kus seljandik jätkub, on laugjam, kuid kalme ümar serv on seal selgesti näha. Võimalikke kivimüüre ei täheldatud. Välja arvatud vähesed servade vastu lükatud kivid on kalme heas seisukorras (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Valjala kihelkonnas. Kivikalme paikneb Tõnija külas, Tõnija-Rõõsa teest jääb kalme põhja poole, haruteest lääne poole. Kivikalme asub seljandikul, millel on ridamisi kalmeid (mälestised reg nr 12752; 12753; 12755; 12756). Kõnealune Kivikalme asub seljandiku kagupoolses otsas. Seljandik jätkub kagu suunas veel 18 m ulatuses, lisaks on seljandiku otsa vastu lükatud 8 m ulatuses kõrge hunnik suuri raudkive.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb I aastatuhandest eKr  või meie ajaarvamise algusest. Passi koostamise käigus , 1995. a tehti šurf kalme keskpunktist 3 m lääne poole (suurus 0,9 x 0,6 m, sügavus 0,45 m). Kohe kamarakihi all paljandusid intensiivselt musta mullaga pakitud rusikasuurused ning veidi suuremad pae- ja raudkivid. Leidudena saadi põletamata luid ning ühe arvatavasti eelrooma rauaajast pärineva keraamika killu (asuvad Ajaloo Instituudis). Tegemist on kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1995. aasta novembris arheoloog Marika Mägi-Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12753
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 249-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme  on põhiplaanilt ümmargune, läbimõõduga 9,0 m. Tema kõrgus ümbritsevast maapinnast on ligikaudu 1,4 m. Pealt on kalme korrapäraselt sfääriline, täiesti lage, tugevasti kamardunud. Võimalikke kivimüüre polnud näha. Kalme on heas seisukorras, puutumata, kive selle peale lükatud ei ole (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Valjala kihelkonnas. Kivikalme paikneb Tõnija külas, Tõnija-Rõõsa teest jääb kalme põhja poole, haruteest lääne poole. Kalme asub loode-kagusuunalise seljandiku kagupoolses, maastiku kõrgeimas osas. Seljandik jätkub kagu suunas veel 40 m ulatuses, lisaks on seljandiku otsa vastu lükatud 8 m ulatuses kõrge hunnik suuri raudkive. Kogu seljandik on tihedalt täis kalmeid (mälestised reg nr 12752; 12753; 12755; 12756).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalmet pole varem kirjeldatud. Kuju järgi otsustades on tegemist arvatavasti kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1995. aasta novembris arheoloog Marika Mägi-Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12754
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on põhiplaanilt ümmargune, läbimõõduga 9-10 m, kalme kõrgus seljandikust on ligikaudu 80 cm ja  edelaküljes ümbritsevast maapinnast 90 cm, põhjaküljes 1,3 m. Pealt on kalme lage ja lame, tugevasti kamardunud, kamarakihi all on kohati tunda kive. Läänepoolses servas kasvab üksik kõrge kadakas. Mingeid nähtavaid kivikonstruktsioone ei täheldatud. Seljandiku peale lükatud suured raudkivid ulatuvad lääne- ja loodeküljel ka kalme peale. Vähemal määral on kive lükatud kalme kirde serva. Kalme on üldiselt heas seisukorras, ilma sissekaeveteta (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Valjala kihelkonnas. Kivikalme paikneb Tõnija külas, Tõnija-Rõõsa teest jääb kalme põhja poole, haruteest  lääne poole. Kivikalme asub seljandikul, millel on ridamisi kalmeid (mälestised reg nr 12752; 12753; 12755; 12756). Ajalooliselt kannab see ala nimetust Kooljamäe põllud. Kõnesolev kalme on ümbritsetud kahest küljest teiste kalmetega ning jääb maastiku kõrgemasse ossa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme ei olnud kuni 1997. aastani riikliku kaitse all. 1995. aasta kevadel tehti inspektsiooni käigus kalme keskpunktist 2 m loode suunas surfi mõõtmetega 60 x 60 cm, sügavus 40 cm. Kamarakihi all paljandusid tihedalt pakitud pae- ja raudkivid, mille vahel olev muld oli mustjaspruun. Leiti põletamata luid ning väike savinõukild (asuvad Ajaloo Instituudis). Tegemist on kivikirstkalmega. Ajalooliselt kannab see ala nimetust Kooljamäe põllud. Mälestisele on koostanud passi 1996. aasta mais arheoloog Marika Mägi-Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12755
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on põhiplaanilt ümmargune, läbimõõduga 6-7 m, kõrgus seljandikust ligikaudu 30 cm, ümbritsevast maapinnast ligikaudu 70 cm. Pealt on kalme peaaegu lage, siin-seal kasvavad üksikud kadakapõõsad. Kalme on tugevasti kamardunud, kamarakihi all on kohati tunda kive. Mingeid nähtavaid kivikonstruktsioone ei täheldatud. Kagu suunas jätkub kõrgem ala veel kuni 8 m ulatuses, selle kagu ääres on suuri maakive, mis paiknevad ilmselt oma algses asukohas. Vastu kalme kagu serva on lükatud kive. Kalme on üldiselt heas seisukorras, ilma sissekaeveteta (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Valjala kihelkonnas. Kivikalme paikneb Tõnija külas, Tõnija-Rõõsa teest jääb kalme põhja poole, haruteest lääne poole. Kivikalme asub seljandikul, millel on ridamisi kalmeid (mälestised reg nr 12753;12753;12754;12756). Ajalooliselt kannab see ala nimetust Kooljamäe põllud. Seljandiku loodepoolses otsas, kus kõnesolev kalme asub, langeb maapind veel üksnes põhja küljes, Lõuna küljes jätkub maapind enam-vähem sama kõrgena. Kõnesolev kalme asub seega maastiku kõrgemas osas. Kalmest loode pool on lükatud seljandiku käänukoha peale kokku mitme meetri kõrgune hunnik suuri raudkive. Võimalik, et ka selle hunniku all on kunagi olnud kalmeid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Kalme ei olnud kuni 1997. aastani riikliku kaitse all. Passi koostamise käigus, 1996. a tehti kalme keskpunktist 0,5 m ida suunas surfi mõõtmetega 30 x 30 x 30 cm. Kamarakihi all paljandus tihedalt pakitud paekividest lade, mille vahel oli tume pruunikasmust muld. Leide ei saadud, kuid kultuurkihi sarnasuse põhjal ülejäänud Kooljamäe põldude kalmetega on tegemist kivikirstkalmega. Mälestisele on koostanud passi 1996. aasta mais arheoloog Marika Mägi-Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12756
name: Kivikalme "Valgevare raun"
type: Kalme
alt_id: 769
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on põhiplaanilt kergelt ovaalne, 1,0-1,1 m kõrgune pealt enam-vähem lame kivine küngas. Tema läbimõõt põhja-lõuna suunas on 18 m ja ida-lääne suunas 15,5 m. Kalme idakülje vastu on lükatud suuri pae- ja raudkive, mis moodustavad kalmest välja sopistuva hunniku. Keskmise suurusega paekive on vähemal määral visatud ka rauna edela- ja loodepoolsetesse äärtesse ning 4-5 suuremat paekivi on lükatud vastu rauna lõunaserva. Kalme keskossa jääb 5,0-5,5 m lähimõõduga 60-70 cm sügavune ümmargune sissekaeve. Lääneküljes ulatub sissekaeve 2,5 x 1,7 m sopistusena läänepoole. Sissekaeve on täis ca 70 cm läbimõõduga peamiselt paekive, mis on hakanud kergelt kamarduma. Sissekaeve ala on võsastunud, nagu ka kogu kalme idaosa. Tegemist on ilmselt vana sissekaevega, tõenäoliselt samaga, mida mainitakse juha 1922. aasta kihelkonnakirjelduses. Uuemaid sissekaeveid kalmel ei täheldatud. Kalme on kamardunud, kuid mitte väga tugevasti, siin-seal on näha paekive. Võib arvata, et kalmele on juba varasematel aegadel põldudelt kive peale veetud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Valjala kihelkonnas. Kivikalme paikneb Tõnija külas, Tõnijalt Rõõsa külla viiva tee ning sellest põhjapoole keerava tee nurgas. Tõnija-Rõõsa teest jääb kalme ligikaudu 23 m põhja poole, haruteest umbes 17 m lääne poole. Valgevare raun asub põllu ääres, sellest 40 m põhja pool algab umbes loode-kagu suunaline seljandik, millel on ridamisi kalmeid arheoloogiamälestised reg nr 12752; 12753; 12754; 12756. Kõnesolev kivikalme jääb maastiku kõrgemasse ossa. Rauna ümbritsevatel põldudel on teostatud maaparandust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme pärineb I aastatuhandest eKr või meie ajaarvamise algusest. Valgevare rauna on kirjeldanud A. Karu Valjala kihelkonna muististe ülevaates 1922. aastal. Juba seal on mainitud eelpoolkirjeldatud sissekaevet. Rahvas mäletas rauna kui muistset matmiskohta, kust olevat leitud sõjariistu, põlenud luid ja savinõukilde, mis pole aga säilinud. Passi koostamise ajal, 1995. a, tehti 0,9 x 0,5 m suurune ning 85 cm sügavune šurf kalme edelaossa. Kamarakihi all paljandusid peaaegu lahtised rusika- kuni peasuurused kivid, ilmselt põlluharimise käigus kalmele visatud. Alates 20-30 cm sügavusest olid kivid tihedalt musta mullaga pakitud, sekka esines väiksemaid põlenud raudkive. Šurfi põhjast tuli hallikat söesegust mulda. Kogu surfi ulatuses tuli põlenud ja põletamata luid, savinõukilde ning 3 sepanaela (leiud säiluvad Ajaloo Instituudis). Tegemist on arvatavasti kivikirstkalmega. Ajalooliselt kannab see ala nimetust Kooljamäe põllud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12758
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 177-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi on 2 x 1,5 m mõõtmetega ja 80 cm kõrgune lapik raudkivi, mis on pealt kaetud tihedalt väikeste lohkudega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Valjala-Rahu külatee servast ligikaudu 2 m ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on kasutatud kultusekivina I aastatuhandel eKr või meie ajaarvamise alguses.</span>


source: A
code: 12759
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 752
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maalinn on savist, mullast ja kiviklibust kuhjatud rajatis, mis on ehitatud loomulikule maakühmule. Välimine vall on peamiselt mullast ja kiviklibust, sisemine ainult kiviklibust. Välimise valli suurus on 120 x 110 m, maalinna põhi ehk õu on ovaalne, 86 x 48 m. Õueosa on nõos, seal asus kaev mis oli seest kividega vooderdatud. Maalinnal on eesvall umbes 150 m kaugusel, tänaseks mattunud kadakapöösastikku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Maalinn asub Valjala kirikust 700 m edelas, lagedal karjamaal - mis on kattunud kadakaväljadega. Maalinn on rajatud soosaarele, mida maalinna kasutamise ajal kaitses soo ja jõgi. Ligipääs maalinnale kulgeb Valjala-Kallemäe kõrvalmaanteelt mööda kruusateed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maalinn pärineb 13. sajandist ja on tuntud läbi 1227. aasta talvel peetud lahingu, kus alistati viimased saarlased. 1227. a talvel võtsid Riia piiskop, ordu ja nende abiväed ette Saaremaa lõpliku alistamise katse. Sellest sõjakäigust kirjutab Henriku Liivimaa kroonika. Peale Valjala alistamist näidati vastupanu ka Kaarma maalinnas, mis samuti alistati.</span>


source: A
code: 12760
name: Ohvriallikas "Rahaallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 244-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>"Rahaallikas" on sauese mäeveere alt esilekerkiv ovaalne veesilm läbimõõduga 1-2 m, mis on valdavalt läbi aasta veerikas, kuid vähese vooluhulgaga. Allika ümbrus on kaetud hõreda lehtpuusaluga.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>"Rahaallika" juurde pääseb Valjala-Kallemäe kõrvalmaanteelt Vana-Lõve külateele pöörates, peale 1,2 km läbimist tuleb pöörata paremale (Vana-Lõve teelõigu 2. kruusakattega teeots paremale), seejärel 160 m läbimisel paistab tee servas arheoloogiamälestise tähis, mis juhatab jalgrada mööda mäeveerelt alla allikani.</span>


source: A
code: 12762
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 181-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirjeldatav kivi on suurem kivi, mille harjal on kolm selget kunstlikku lohku. Kultusekivi pinnal on pikad „vorbid“ ning tema lääneotsas on sujuvalt lauge (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Valjala kihelkonnas. Kultusekivi paikneb Valjala-Laimjala tee (nr 21157) ja Tõnija-Veeriku tee (nr 21158) teedekolmnurgas avatud maastikul. Maapind kivi juures kerkib lääne poole ja alaneb ida poole. Ümbruses mitmed suured kivid. Kultusekivist reg nr 12762 kagu pool asub arheoloogiamälestis kultusekivi reg nr 12763.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on kasutaud kultusekivina I aastatuhandel eKr ja I aastatuhandel. Kivi on esmakordselt registreeritud arheoloog V. Lõugase poolt 10. augustil 1981. a. Mälestisele on koostanud passi 1981. a augustis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12763
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 182-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirjeldatav kivi meenutab külgvaates madala seljatoega istet. Kivi küljed, välja arvatud edela külg on üsna püstjad. Kivi on kirde-edela suunas pikk 3,1 m ja ristipidi 2,2 m. Kivi kirdeotsa kõrgus on 1,45 m, keskosa 1,0 m ja edelaosa 0,8 m. Kivi kirdepoolsel kõrgemal nukil on 3 kunstlikku lohku ja madalamal osal veel kaks lohku, ühtekokku seega 5 lohku. Kivi koosneb üsna tihedast halli ja roosat värvi raudkivimist (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Valjala kihelkonnas. Kultusekivi paikneb Valjala-Laimjala tee (nr 21157) ja Tõnija-Veeriku tee (nr 21158) teedekolmnurgas avatud maastikul. Kultusekivist reg nr 12763 kirde pool asub arheoloogiamälestis kultusekivi reg nr 12762.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on kasutaud kultusekivina I aastatuhandel eKr ja I aastatuhandel. Kivi on esmakordselt registreeritud arheoloog V. Lõugase poolt 10. augustil 1981. a. Kohalikud inimesed ei teadnud midagi selle kivi erilisest tähendusest. Mälestisele on koostanud passi 1981. a augustis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12764
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 183-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suure rabakiviga, mille üks (ida-) ots on madalam. Kivi pikkus ida-lääne-suunas on 3,8 m ja laius ristipidi 2 m. Kivi lagi on 1,8 m kõrge, alanedes ida poole 1,5 m-ni ja päris idaotsal 0,9 meetrini. Kivi laiem lagi on umbes 1 m kaugusel läänepoolsest otsast. Sellel laiemal lael on kunstlikud lohud siiski ainult reas nagu kogu harjal, ühtekokku 9 kindlat lohku. Kivi põhjapoolne külg on tasane ja üsna püstjas, silma järgi hinnates u 750 all. Sellel püstjal küljel on 20 kunstlikku lohku. Üsna kumeral lõunaküljel on 5 lohku, niisiis on kogu kivil 34 kunstlikku lohku ja 12 lisamääratlemist vajavat lohku. Püstjal põhjaküljel olevate lohkude poolest on nn Sanniku kivi üks omapärasemaid seda liiki kivide hulgas Saaremaal (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Valjala kihelkonnas. Kultusekivi paikneb Kogula külas, Valjala- Laimjala teest (nr 21157) kagupool, avatud maastikul. Maapind kivi ümber on tasane, kerge tõusuga loode ja langusega kagu suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on kasutatud kultusekivina I aastatuhandel e.Kr. Kivi on esmakordselt registreeritud 1977. a arheoloog V. Lõugase ja A. Lääne poolt. Kohalik rahvas kivi erilist tähendust ei teadnud, kuid mäletatakse, et lapsena mängitud nende kivi lohkudega, kogudes sinna üht-teist. Mälestisele on koostanud passi 1981. a augustis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12766
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2724
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on nelinurkse põhiplaaniga, veidi piklik kirde-edela suunas. Selles suunas on pikkus 50 m, laius loode-kagu suunas 40 m. Kalme loode ja põhjaots on ümbritsevast maapinnast 0,3-0,5 m kõrgem. Kogu kalme ulatuses esineb suuri raudkive, mis enamasti kaetud murukamaraga, kalme loode ja edelaossa on juurde toodud suuri kive, mille tulemusel on kalme laius osaliselt muutunud. Kalme kagukülg on 5 meetri laiuselt lõhutud 1970. a. Kalmel kasvavad puud ja põõsad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Kalme paikneb Aovere-Kallaste-Omedu maanteest loode pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Otsustades kalmest saadud leidude, samuti tema sisekonstruktsiooni järgi on kalme rajatud I aastatuhande I poolel, kuid tema põhiline kasutusaeg peaks langema I aastatuhande II poolde. Kalme kohta pärineb esimene arheoloogiline teave aastast 1970. Rahvasuus on kalme tuntud rootsiaegse matusepaigana, mille olevad hoidnud alles kunagine Alatskivi mõisnik. 1971. aastal kohta inspekteerides leiti siit rohkesti põlenud inimluid ja jämedama liiva segusest savist valmistatud nõu kild. 1972. aastal teostati idapoolses osas vähemad kaevamised M. Auna juhatusel.

Mälestis on riikliku kaitse alla võetud 1973. a.</span>


source: A
code: 12767
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1630
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnus paikneb looduslikult hästi kaitstud pikliku põhijoonisega ja järskude nõlvadega künkal, mis asub Alatskivi orus, paisjärve põhjakaldal. Linnuse looduslik alus on inimese poolt tugevasti muudetud kujuga, olles ülejäänud kõrgendikust eraldatud kaevatud kraaviga. Linnuse õueala pikkus 69 meetrit, laius 45,5 meetrit, nõlvade kõrgus ulatub 8-13 meetrini. Õuealal on märgatavad mõned suuremad lohud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Linnus paikneb Alatskivi järvest põhjapool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnamäge on mainitud J. Jungile saadetud kirjades. Mälestis on kirjeldanud A. Tiitsmaa kodavere kihekonna kirjelduses 1921. a. Kirjutisi linnamäe kohta on avaldanud E. Tõnisson ("Linnamäed ja maalinnad" 1966) ning V. Lõugas ja J. Selirand ("Arheoloogiga Eestimaa teedel" 1977).</span>


source: A
code: 12768
name: Ohvriallikas "Punane allikas"
type: Ohvriallikas
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas, tuntud ka “Punase allika“ nime all, asub linnamäest lääneloodes Alatskivi järve kaldal, künka jalamil.</span>


source: A
code: 12769
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2728
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 12769-12771) koosneb kolmest, liivast kuhjatud ümmargusest kääpast. Kääbas reg nr 12769 on ümmargune, läbimõõt on 10 m ja kõrgus 0,9-1,2 m. Kääpa keskossa on kaevatud lohk, millega kääbast on tugevalt rikutud. Lohu läbimõõt on 3 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Kääbas asub Peatskivi-Savastvere maanteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Mustjärve orust kirde poole tõusval kõrgemal seljakul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu olemasolust kirde ja ida pool Alatskivi-Kokora maanteed teatas Mustjärve talu elanik 1972. a. Kalmistu kuulub I aastatuhande teise poolde. Riikliku kaitse alla on mälestis võetud 1973. a.</span>


source: A
code: 12770
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2729
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 12769-12771) koosneb kolmest, liivast kuhjatud ümmargusest kääpast. Kääbas reg nr 12770 asub kääpast reg nr 12769 43 meetrit lõuna-kagu pool. Kääbas on madal, laugete nõlvadega, pealt kumer. Läbimõõt on 7,5 m ja kõrgus 0,2-0,5 m. Kääpa keskel on lohk läbimõõduga 1,5 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Kääbas asub Peatskivi-Savastvere maanteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Mustjärve orust kirde poole tõusval kõrgemal seljakul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu olemasolust kirde ja ida pool Alatskivi-Kokora maanteed teatas Mustjärve talu elanik 1972. a. Kalmistu kuulub I aastatuhande teise poolde. Riikliku kaitse alla on mälestis võetud 1973. a.</span>


source: A
code: 12771
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2730
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 12769-12771) koosneb kolmest, liivast kuhjatud ümmargusest kääpast. Kääbas reg nr 12771 asub kääpast reg nr 12770 37 meetrit kagu pool. Kääbas on ümmargune, läbimõõt on 8,5 m ja kõrgus 0,7-0,8 m. Mälestis on lõhutud. Selle lääne-ja edelapoolses otsas on suur lohk läbimõõduga 2 m, kust on välja võetud suurem känd tõrva tegemiseks.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Kääbas asub Peatskivi-Savastvere maanteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Mustjärve orust kirde poole tõusval kõrgemal seljakul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu olemasolust kirde ja ida pool Alatskivi-Kokora maanteed teatas Mustjärve talu elanik 1972. a. Kalmistu kuulub I aastatuhande teise poolde. Riikliku kaitse alla on mälestis võetud 1973. a.</span>


source: A
code: 12772
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2731
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on loode-kagu suunas pikk 13,5 meetrit, laius aga 7-8 meetrit. Kääpa kagu- ja loodeots on madalamad ja kitsamad. Kääpa keskel on 1,5 x 3,2 m lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Kääbas asub Peatskivi-Savastvere maanteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Mustjärve orust kirde poole tõusval kõrgemal seljakul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpaid on mainitud J. Jungile saadetud kirjades. Kahe kääpa kohta leidub teateid ka A. Tiitsmaa Kodavere kihelkonna kirjelduses 1921. aastal.

Kääpad kuuluvad I aastatuhande teise poolde. Riikliku kaitse alla on need võetud 1973. aastal.</span>


source: A
code: 12773
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 43-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas asub kääpast reg.nr 12772 18 meetrit kagu pool. Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 9 m ja kõrgusega 1,2-1,3 m. Kääpa lääne- ja lodoeosas on lohk mõõtmetega 1,5 x 2,5 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Kääbas asub Peatskivi-Savastvere maanteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Mustjärve orust kirde poole tõusval kõrgemal seljakul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpaid on mainitud J. Jungile saadetud kirjades. Kahe kääpa kohta leidub teateid ka A. Tiitsmaa Kodavere kihelkonna kirjelduses 1921. aastal.

Kääpad kuuluvad I aastatuhande teise poolde. Riikliku kaitse alla on need võetud 1973. aastal.</span>


source: A
code: 12774
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2727
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 12774-12777) koosneb neljast, liivast kuhjatud ümmargusest kääpast. Kääbas reg nr 12774 asub kääpast reg nr 12775 loode pool 10 m. Läbimõõt on 7-8 m ja kõrgus säilinud osas 0,6-0,7 m. Kääpa loodepoolne osa on ära kaevatud 4,5 x 8 m suurusel alal.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 12774-12777), mis asub Peatskivi-Savastvere maanteest edela pool. Maastikuliselt paikneb kääbas künklikul tasandikul Mustjärve oru terrassil, järvest ligikaudu 200 m ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpaid Mustjärve talu lähedal on kirjeldanud A. Tiitsmaa Kodavere kihelkonna kirjelduses 1921. aastal ja A. Vassar 1935.-1936. aastal. A. Vassar kaevas mainitud ajavahemikul kahte kääbast (reg nr 12776 ja 12774). Kahte kääbast (reg nr 12777 ja 12776) on kaevanud veel Kokora mõisa omanik.

Kääbaskalmistu kuulub I aastatuhande teise poolde.</span>


source: A
code: 12775
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2726
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 12774-12777) koosneb neljast, liivast kuhjatud ümmargusest kääpast. Kääbas reg nr 12775 asub kääpast reg nr 12776 loode pool. Kääbas on madal, laugete nõlvadega ja pealt kumer. Läbimõõt on 7 m ja kõrgus 0,4 m. Loodenõlval on madal lohk läbimõõduga 2 m. Lohklik tundub olevat ka kääpa keskosa, kuid paksu samblakatte tõttu pole lohu piirjooned siin selgemini jälgitavad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 12774-12777), mis asub Peatskivi-Savastvere maanteest edela pool. Maastikuliselt paikneb kääbas künklikul tasandikul Mustjärve oru terrassil, järvest ligikaudu 200 m ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpaid Mustjärve talu lähedal on kirjeldanud A. Tiitsmaa Kodavere kihelkonna kirjelduses 1921. aastal ja A. Vassar 1935.-1936. aastal. A. Vassar kaevas mainitud ajavahemikul kahte kääbast (reg. nr 12776 ja 12774). Kahte kääbast (reg. nr 12777 ja 12776) on kaevanud veel Kokora mõisa omanik.

Kääbaskalmistu kuulub I aastatuhande teise poolde.</span>


source: A
code: 12776
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2725
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 12774-12777) koosneb neljast, liivast kuhjatud ümmargusest kääpast. Kääbas reg nr 12776 asub kääpast reg nr 12777 10 meetrit loode pool. Läbimõõt oon 13 m, kõrgus hästi säilinud kagupoolses osas 1,6 m. Kääpa loodepoolses osas on piki kääbast kaevatud kraav lauisega 3-5 m</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 12774-12777), mis asub Peatskivi-Savastvere maanteest edela pool. Maastikuliselt paikneb kääbas künklikul tasandikul Mustjärve oru terrassil, järvest ligikaudu 200 m ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpaid Mustjärve talu lähedal on kirjeldanud A. Tiitsmaa Kodavere kihelkonna kirjelduses 1921. aastal ja A. Vassar 1935.-1936. aastal. A. Vassar kaevas mainitud ajavahemikul kahte kääbast (reg nr 12776 ja 12774). Kahte kääbast (reg nr 12777 ja 12776) on kaevanud veel Kokora mõisa omanik.

Kääbaskalmistu kuulub I aastatuhande teise poolde.</span>


source: A
code: 12777
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1633
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 12774-12777) koosneb neljast, liivast kuhjatud ümmargusest kääpast. Kääpa läbimõõt on 9-10 m ja kõrgus 0,8-1 m. Kääpa kirde- ja põhjaosast on võetud liiva, millega on muistist rikutud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 12774-12777), mis asub Peatskivi-Savastvere maanteest edela pool. Maastikuliselt paikneb kääbas künklikul tasandikul Mustjärve oru terrassil, järvest ligikaudu 200 m ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpaid Mustjärve talu lähedal on kirjeldanud A. Tiitsmaa Kodavere kihelkonna kirjelduses 1921. aastal ja A. Vassar 1935.-1936. aastal. A. Vassar kaevas mainitud ajavahemikul kahte kääbast (reg nr 12776 ja 12774). Kahte kääbast (reg nr 12777 ja 12776) on kaevanud veel Kokora mõisa omanik.

Kääbaskalmistu kuulub I aastatuhande teise poolde.</span>


source: A
code: 12778
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1632
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on väga lõhutud, algselt on see olnud ümmargune kuhjatis, praegu aga veidi piklik loode-kagu suunas. Pikkus selles suunas on 9 m ja laius vastassuunas 8 m. Kääpal on seitse lohku, mis on kõik vanad. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Kääbas asub Peatskivi-Savastvere maanteest ida pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Kuningjärve orust edela poole tõusval järsunõlvalisel seljakul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpaid on kirjeldanud A. Tiitsmaa 1921. a Kodavere kihelkonna kirjelduses. 1935.-1936. a kaevas siin üht kääbast A. Vassar, kuna kääbas oli väga lõhutud, siis ei saadud siit ei leide ega luid. A. Vassara andmetel oli seal ilmselt veelgi rohkem kääpaid, mille kohalikud elanikud olid äga ära kaevanud.

Kääbas kuulub I aastatuhande teise poolde ja on riikliku kaitse alla võetud 1964. a.</span>


source: A
code: 12780
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 31-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme (reg nr 12781) ümber asuv maahaudadega kalmistu sisaldab eriaegseid matuseid. Visuaalselt eristatavad tunnused puuduvad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Kivikalme paikneb Alatskivi- Varnja maanteest vahetult põhjapool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lahepera kalmistult saadi esimesed leiud 1870. aasta paiku. 1890ndate alguses leiti sealt mitu panustega luustikku. 1895. a uurisid kalmistut M. Boehm ja L. Goerze, kes avastasid kalmest kirde ja ida pool mitmeid matuseid. 1879. a leidis K. Pärn veel luustikke ja juures hulganisti muinasleide. 1960ndate alul satuti laiendatava Varnja tee põhjaküljele kraavi kaevamisel matusele. Luustik olevat olnud peaga põhja poole, rinnal oli pronksist hoburaudsõlg ja puusal nuga. Buldooseriga põhja poolt teetäiteks pinnast lükates olevat tulnud välja samuti hulgaliselt luid ja ka mingeid esemeid. 1977. aastal toimus A. Lavi juhatusel arheoloogiline ekspeditsioon. Kivikalmest 4-14 m ida poolt leiti kaks peaga lääne poole orienteeritud halvasti säilinud panusteta lapseluustikku. Kivikalme kagunukist paarkümmend meetrit lõuna pool satuti ida-lääne suunas tihedalt ridastikku paiknevatele luustikele, mis olid orienteeritud peaga põhja poole, käed risti rinnal või vaagna piirkonnas. Panustena leiti hiline hoburaud- ja rõngassõlg, mõned noad ja pitsatsõrmus, mis näitavad, et tegemist on keskaegsete matustega.</span>


source: A
code: 12781
name: Kivikalme "Kabelikoht"
type: Kalme
alt_id: 1631
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme kujutab endast seljaku kõrgemal osal väga selgelt ilmnevate piirjoontega, ida-lääne suunas piklikku, nelinurkse põhiplaaniga kivistikku. Kalme keskmine säilinud pikkus on 34-35 meetrit, kalme laius on kitsamas osas 9 m, laiemas 12 meetrit.
Kalmet on eri aegadel lõhutud kartulikoobaste kaevamise ja põlluharimisega. Oma osa on mälestise praeguse väljanägemise kujunemisel olnud arheoloogilistel uuringutel. Kalmel kasvavad männid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht  asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Kivikalme paikneb Alatskivi- Varnja maanteest vahetult põhjapool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teadaolevad leiud saadi kalmest juba 19. sajandi lõpul. R. Hausmann ja üliõpilane J. Sitzka uurisid 1895. aastal kalmet, dokumentatsiooni sellest säilinud pole. R. Hausmann on esitanud mõningaid andmeid oma nn Riia kataloogi eessõnas. 1920ndate alul on muistise lühike kirjeldus ja andmed kuni selle ajani saadud muinasleidudest A. Tiitsmaa koostatud Kodavere kihelkonna muististe kirjelduses. 1977. ja 1978. a töötas muistisel arheoloogiline ekspeditsioon A. Lavi juhtmisel. Eristati 7 osalt üpris lõhutud tarandi jäänuseid, nende rajamise ajast on leide väga vähe.</span>


source: A
code: 12783
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 40-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha kultuurkihile on iseloomulik sinkjas-must pinnas, mis sisaldab rohkel põlenud raudkivide purdu, keraamikat, loomaluid ja esemeid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht  asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kodavere kihelkonnas. Asulakoht paikneb Alatskivi Kalevipoja sängi edela- ja lõunajalamil ning linnusest vahetult lääne ja põhja pool. Kultuurkihi intensiivseim ala jääb linnuse ja Alatskivi-Kokora tee vahelisele alale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistise avastasid 1973. a arheoloogid V. Lõugas ja M. Aun, kes leidsid sealt esemeid. 1979. a aprillis korjasid arheoloogid A. Lavi ja A.-M. Rõuk asulakohalt keraamikat. Asula kultuurkihti kaevati 1986. aastal seoses uue teetrassi rajamisega, kaevamisi juhatas arheoloog Aivar Kriiska. Kaevamisleidude põhjal võib öelda, et asulakoht oli pikaajaliselt kasutuses keskmise rauaaja lõpust kuni keskajani.</span>


source: A
code: 12784
name: Linnus "Kalevipoja säng"
type: Linnus
alt_id: 1629
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnus asub loode-kagusuunalises sügavas jääsulavee äravoolu orus paikneval, oruga samas suunas piklikul, 10-15 m kõrgusel järsunõlvalisel seljakul. Linnuse kirdejalamil voolab Alatskivi jõgi.
Linnuse õue pindala on ligikaudu 2200 ruutmeetrit, õue pikkus otsavallide sisejalamilt arvatuna 85 m, laius 23-30 m. Kagupoolse otsavalli kõrgus siseküljel on 1,8 m, loodepoolsel vallil 1,4 m. Linnuse õuepind on võrdlemisi tasane.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnamäge on kirjeldanud 1921. a A. Tiitsmaa Kodavere kihelkonna kirjelduses. 1953. aastal tehti linnuse loodepooldses osas väiksed proovikaevamised H. Moora juhtimisel. Leidudena saadi siit rauast noaots, noa katke ja savinõukilde. 1968, 1969 ja 1970 uuriti linnust põhjalikumalt ja tehti kindlaks, et õue keskosas on kultuurkiht enamasti hävinenud, olles vaid 10 cm paksune. Mõnevõrra oli see paksem loodepoolses osas. Leiumaterjalis on esikohal savinõukillud, leiti ka kedral valmistatud nõude kilde. Samuti leiti luust nooleots, rauast viskeodaots, noakatkeid. Ehitusjäänustest on märkimisväärsem linnuse hilisemasse kasutusperioodi kuuluva kividest ahju rusud.

Linnuse varasem asustusjärk kuulub varasses metalliaega, põhiliseks kasutusajaks on olnud aga I aastatuhande lõpusajandid ja II aastatuhande algus.</span>


source: A
code: 12785
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1635
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis on dateeritud II aastatuhande I poolde. Riikliku kaitse alla võetud 1964. a.</span>


source: A
code: 12786
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 1634
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis on dateeritud II aastatuhande esimesse poolde. 1937. aastal on seal tehtud proovikaevamisi, kust leiti pronksesemeid ja savinõukilde. Riikliku kaitse alla on muistis võetud 1964. a.</span>


source: A
code: 12788
name: Linnus "Peedu Kerikmägi"
type: Linnus
alt_id: 1628
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnamäeks oleva oos koosneb liivast ja kruusast, mäe nõlvadel kasvavad kuused ja männid. 
Linnamäe nõlvu on kaevatud järsemaks. Linnusena kasutatud seljakuosa on ülejäänud oosist mõlemas otsas eraldatud kraaviga. Peedu Kerikmägi on Eesti üks väiksemaid linnuseid, õuepindala on vaid 650 m2, õuepinna pikkus 48 m, suurim laius 17 m. Linnuse loodenõlva kõrgus ümbritsevast maapinnast on 11-12 m, kagunõlval 15-16 m. Õuepind on algselt olnud veidi kumer, mis tasandati 20. sajandi alguses peoplatsiks, mille käigus hävitati suur osa linnuse õue keskosa kultuurkihist.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Peedu linnamägi asub Elva jõe ürgorus kirdest edelasse kulgeva vallseljaku kõrgemas edelaosas, Elva jõest ligi 50 m loodes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Peedu Kerikmäe kohta on avaldatud arvukalt pikemaid ja lühemaid kirjutisi. Linnust on kirjeldatud Nõo kihelkonna muististe kirjelduses 1921. aastal. Põhjalikuma käsitluse on 1939. aastal avaldanud Harri Moora.
Peedu Kerikmägi oli esimene linnus Eestis, kus teostati ulatuslikumaid arheoloogilisi kaevamisi (1936 H. Moora, A. Vassar ja E. Ariste juhatamisel). Esimene kaevand rajati linnuse õue kirdeotsa ja idaäärele ning toona metsast vabale idanõlvale. Teine, väike kaevand paiknes muistise loodeserval ja kolmas kagunõlval. Kokku on linnuse õuepinnast läbi uuritud u 60 m2, koos nõlvakaevanditega aga üle 100 m2.
Kaevamistega tehti kindlaks, et linnusel säilinud kultuurkihi paksus oli 10-60 cm. Kultuurkihi värvus oli intensiivselt must, rohkesti esines väikesi söetükikesi ning põlenud kivipurdu. Linnuse kultuurkihis võis eraldada vähemalt kaks järku. Kaevamistelt saadud leiumaterjalis on valdavalt ülekaalus I aastatuhande teisel poolel Kagu-Eesti linnustes ja asulates kasutusel olnud iseloomulik jämeda kivipurruga koredapinnaline keraamika. On leitud mõned killud ka nn näpiornamendiga nõudest. Samuti on saadud riibitud või tekstiilivajutustega kaetud savinõukilde. Muu leiumaterjali hulgas on üksikuid mõõgaosi (käepideme nupp, tupeotsa ääris, kanderihmahoidja), kiskudega luust nooleots, nuge, luust ja savist värtnaketri, rullitud otstega rauast hoburaudsõlg. Palju leiti ka kõrge rauasisaldusega šlakitükke. Leiti ka hobuse, veise, kodu- ja metsseal, põdra, kopra, karu ja ilvese luid.
Leidude põhjal kuulub Peedu linnamäe varasem kasutusetapp pronksiaja lõppu ja rauaaja algusesse. Linnuse põhiline kasutusaeg jääb siiski 6.-11. sajandisse.
Linnus võeti riikliku kaitse alla 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12793
name: Kalmistu "Kabelimägi"
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Külakalme puhul on tegemist maa-aluste laibamatustega. Maapealseid tähiseid haudade paiknemisest säilinud ei ole, seega saab kalmistu ulatust maastikul määrata vaid väljaküntud luude esinemise põhjal. Muistise pealmised horisondid on künniga läbi segatud ning uute kündmistega tuleb pidevalt välja uusi inimluude fragmente.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kõivu küla, Redeli talust 400 m lõunakagus, Ansi talust 450 m lõuna pool, põllu sees olev ligi 100 m pikkune NNO-SSW suunaline kõrgem koht, millel kasvab vana kask.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on Lõuna-Eestile iseloomulikku 13.-18. sajandi külakalmistuga. Muistist arheoloogiliselt kaevatud ei ole.</span>


source: A
code: 12794
name: Ohverdamiskoht "Kiigeoru hiiesalu"
type: Ohverdamiskoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohverdamiskohas kasvavad künnapuud, millest ühe alla paikneb ohvrikivi ja kividest laotud nelinurkne kuhil - altar. Ohvrikivi on enam-vähem ovaali kujuline a ühe suure lohuga. Salukõrval on sügav allikas. Kohalike inimeste arvates on altar talu, mille maadel mälestis asub, endise omaniku kätetöö.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohverdamiskoht asub endise jaotuse järgi Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Ohverdamiskoht paikneb läheduses olevast majapidamisest kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis kuulub II aastatuhande teise poolde.</span>


source: A
code: 12796
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 56-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu paikneb 60 m läbimõõduga ümaral liivakünkal pindalaga 0,28 ha.

Andmed 1984. a.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Kuuste sovhoosi Roiu karjalautade kompleksi loodenurgas olevast söödahoidlast 120-180 m loodes, Mihhailovi pere elamu juurest maaparandusobjektile viiva tee lõunaküljel, Roiu-Kaagvere maanteest 250-300 m kagus, ehitatava 4-korruselise elamu idanurgast 200-260 m ida-kirdes.

Andmed 1984. a.</span>


source: A
code: 12797
name: Kalmistu "Kirikumägi"
type: Kalmistu
alt_id: 5-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu paikneb kruusasel moreenseljandikul, millest põhjapoolne osa on tee-ehituse käigus läbi lõigatud ning osa kalmistust seeläbi hävitatud. Praegu allesoleva kalmistuala suuruseks on põhja-lõuna suunas u 30 m, ida-lääne suunas u 50 m. Künka idanõlv on järsem, läänenõlv laugem. Kogu kalmistuala on pikka aega olnud põllumajanduslikult kasutuses ning seega on kultuurkihi ülemised horisondid läbi küntud. Kevad- ja sügiskünniajal võib põllutööde käigus välja tulla inimluid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Võnnu-Reola tee lõunaküljel, Reola teeristist u 200 m läänes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet on kirjeldanud 1928. aastal Erlich oma Kambja kihelkonna kirjelduses, samuti on kalmet maininud 1968. aastal kodu-uurija L. Rootsmäe. Kalmet arheoloogiliselt uuritud ei ole, kuid saadud juhuleidude põhjal on kalme dateeritud 15.-18. sajandisse. Kalme on riikliku kaitse alla võetud 1979. aastal.</span>


source: A
code: 12798
name: Kalmistu "Kloostriase"
type: Kalmistu
alt_id: 44-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistuks on kasutatud paari meetri kõrgust looduslikku küngast. Künkal on järsem läänepoolne serv, mujal sulanduvad servad ümbritseva maastikuga kokku. Küngas ei ole suur, tema läbimõõt on ligikaudu 30 m. Kalmistu alasse on kaevatud rohkesti auke varanduseotsijate poolt. Siin-seal paistab pinnast välja üksikuid kive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Kalmistu paikneb Tõrvandi-Roiu-Uniküla kõrvalmaanteest lääne pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub arvatavasti 15.-18. sajandisse. Kalmistu kohta on andmeid A. Rootsmäe koostatud Võnnu kihelkonna muististe kirjelduses.</span>


source: A
code: 12799
name: Kivikalme "Kivistik"
type: Kalme
alt_id: 4-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme tõuseb muust maastikust esile kõrgema kühmuna, mille ümber on ristkülikukujuliselt jäetud põld harimata. Raudkividega kaetud ala on enam-vähem ümmargune, läbimõõduga u 20 m. Maakamara alt paistab välja tihe kivivare, millest on näha ülemised nukid. Arvatavasti on lisaks kalmekividele juurde toodud ka põllult korjatud kive.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub Uniküla-Reola teest u 350 m lõunas, Hanso talu hoonetest 250 m põhjas. Kalme jääb Mõra jõest u 500 m loodesse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme avastati 1974. aastal ning võeti riikliku kaitse alla 1975. aastal. Kalmet arheoloogiliselt uuritud ei ole. Ilmselt on tegemist I aastatuhande I poolde kuuluva tarandkalmega.</span>


source: A
code: 12800
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on väikeselohulise kultusekivi ehk lohukiviga. Kivil on kokku 6 väikest lohku, läbimõõduga u 3-5 cm, sügavus u 1-3 cm, lohupõhjad on kausikujuliselt kumerad. Kivi kõrgus maapinnast on u 0,5-0,8 m, läbimõõt u 1,3 m, kivi pind on lame, kuid kergelt kaldu. Kivi on pealt sammaldunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Araka talu varemetest ligi 100 m kagus, Joova talust (suvila) 250 m kagus, Lutike-Kammeri teest 80 m põhja pool, vundamendivarega künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi ümbrust arheoloogiliselt uuritud ei ole, kuid üldjuhul dateeritakse sedatüüpi lohukivid Eestis pronksiaja lõppu / rauaaja algusesse (umbkaudu 1500 eKr - ajaarvamise algus).</span>


source: A
code: 12801
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 96-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha ala eristub muust haritud maast sellega, et mullakiht on siin tumedam. Pinnas sisaldab arheoloogilisi leide (keraamikakilde) ja sütt ning põlenud kive. Muid silmaga nähtavaid tunnuseid ei ole.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub Kambja aleviku põhjaküljel järve kinnikasvanud järveosa põhjakaldal, 1,8 ha suurusel alal. Asulakoha alal on aiamaad. Maaharimist on asulakoha alal praktiseeritud pikka aega, seetõttu on asula kultuurkihi pealmine osa segatud.</span>


source: A
code: 12802
name: Kivikalme "Pedajamägi", "Kabelimägi"
type: Kalme
alt_id: 1643
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on põhja-lõuna suunas veidi piklik, mõõtmetega 22 m, ida-lääne suunas 15 m. Kalme pinnast paistab välja suuri kive. Kalmel kasvavad kased, kuused ja männid. Ilmselt on põllult väiksemaid kive juurde toodud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub põllu sees, kust tõuseb esile ümmarguse, umbes meetri kõrguse kühmuna. Kalme ja Pulli talu vahelisele alale jääb madalam soine koht ning kruusaauk. Lääne suunas ulatub põld kuni ojaäärse heinamaani. Siit voolab läbi Pangodi järvest algav ja Konsu jõkke suubuv Peeda oja, mis jääb ja tee ja Pulli talu hoonete vahele. Kalmest idas ja lõunas kasvab kaugemal, üle põllu segamets.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet on kirjeldatud 1929. aastal Kambja kihelkonna muististe kirjelduses. Kalmet arheoloogiliselt kaevatud ei ole. Ilmselt on tegemist 3.-5. sajandi tarandkalmega.
Kalme on võetud riikliku kaitse alla esmakordselt 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12803
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 98-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on muinas- ja keskaegse külaasemega, mida eristab muust põllupinnast sinkjasmust inimtegevuse tagajärjel ladestunud kultuurkiht. Kultuurkihiti iseloomustavad põlenud kivid, savinõukillud, loomaluud ja igapäevased tarbeesemed. Hetkel on suurem osa kultuurkihiga alast söötis või kasutusel heinamaana.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoha kultuurkiht paikneb mõlemal pool Pangodi-Kammeri teeristi võrdlemisi laialdasel alal.
1) Kooli talust kuni 100 m idas, lõunas ja läänes ja kuni 150 m loodes ja Pangodi-Kammeri tee lääneküljel (300 x 100/150 m alal). 2) Peebutanni talu ja Pangodi-Kammeri tee vahelisel alal, tee loodeküljel 70 m laiuse ribana. (200 x 70 m).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha avastas 1987. aastal Heiki Valk. Muistist ei ole arheoloogiliselt kaevatud.</span>


source: A
code: 12805
name: Kalmistu "Kesamägi"
type: Kalmistu
alt_id: 66-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>"Kesamägi" on kõrgem küngas Tartu-Otepää maantee lääneküljel. Kogu mägi pole ilmselt kalmistuna kasutuses olnud, kuna on pindalalt liialt suur. Ilma arheoloogiliste uuringuteta ei ole kalmistu ala täpset piiri võimalik paika panna. Hetkel on enam-vähem kogu mägi kaetud ühtlaselt hooldatud muru ja ristikuga. Mäel kasvavad ka mõned üksikud kuused.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu paikneb Otepää-Tartu teest vahetult läänes kõrgemal künkal Halliku talu maadel, tuntud ka "Kesamäe" nime all.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestist arheoloogiliselt uuritud ei ole, kuid ilmselt on tegemist 13.-18. sajandi Lõuna-Eestile omase külakalmistuga. Keskaegsed külakalmistud paiknevad maastikul iga 2-5 km tagant ja olid paralleelselt kasutuses kirikuaedadega. Kalmetesse maeti põletamata ja osaliselt säilis paganlik komme panna surnule kaasa hauapanuseid.</span>


source: A
code: 12806
name: Kivikalme "Kabelimägi", "Köstrimägi"
type: Kalme
alt_id: 1645
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on lõunapoolseim ja asub metsa servale kõige lähemal. Kalme on kagu-loode suunaline pikkusega u 50 m ja laiusega u 12 m. Kalme tõuseb esile madala kühmuna. Kivid on suured ja lahtised, pealt sammaldunud, kuid ei ole kamardunud. Kalmekonstruktsioonide täpset kuju ei ole võimalik visuaalsel vaatlusel määrata.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kullaga küla asuva Vaino talust u 350-450 m, Kambja-Kammeri teest 350 m loodes metsa servas, tee poole laskuva nõlvaku alguses. Kalmed asetsevad lõuna pool Emajõge laiuva lavamaa lõunaveerul. Kalmetest kagusse ja lõunasse jääb madal lai nõgu Peedu ojaga, millest lõunas algavad juba Otepää kõrgustikuga liituvad kuplid. Kalmed on kuusemetsa all. Kõige lõunapoolsem kalme (reg nr 12806) asub põlluservast vaid 10 m kaugusel. Põld ise ulatub kuni Kambja-Kammeri teeni.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmeid kaevasid 1889. a R. Hausmann, G. Loeschoke ja L. v Schroeder, millest on säilinud Hausmanni kirjutatud aruanne ja kalme plaan. Aruandega on võimalik tutvuda TÜ arheoloogia kabineti arhiivis. Kaevamistel saadud leidu paiknevad Tallinna Ajaloo Instituudi arheoloogiafondis. Kaevamistelt saadud leidude põhjal on kalmete kasutusaeg dateeritud 3.-5. sajandisse. Kalmet on kirjeldatud ka 1929. a Kambja kihelkonna muististe kirjelduses. Kalme võeti kaitse alla 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12807
name: Kivikalme "Kabelimägi", "Köstrimägi"
type: Kalme
alt_id: 2732
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme-ala pikkuse on u 40 m, laius 10 m. Kalmekivid on lahtised, pealt sammaldunud, kuid ei ole kamardunud. Märgata võib põhja-lõuna suunalisi kiviridu ning kivide vahel tumedamat pinnast. Üldiselt on kalmekivide vaheline ala kaetud võsa ja oksarisuga.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kullaga külas asuva Vaino talust 350-450 m, Kambja-Kammeri teest 350 m loodes metsa servas, tee poole laskuva nõlvaku alguses.
Kalmed asetsevad lõuna pool Emajõge laiuva lavamaa lõunaveerul. Kalmetest kagusse ja lõunasse jääb madal lai nõgu Peedu ojaga, millest lõunas algavad juba Otepää kõrgustikuga liituvad kuplid. Kalmed on kuusemetsa all. Kõige lõunapoolsem kalme (reg nr 12806) asub põlluservast vaid 10 m kaugusel. Põld ise ulatub kuni Kambja-Kammeri teeni.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmeid kaevasid 1889. a R. Hausmann, G. Loeschoke ja L. v Schroeder, millest on säilinud Hausmanni kirjutatud aruanne ja kalme plaan. Aruandega on võimalik tutvuda TÜ arheoloogia kabineti arhiivis. Kaevamistel saadud leidu paiknevad Tallinna Ajaloo Instituudi arheoloogiafondis. Kaevamistelt saadud leidude põhjal on kalmete kasutusaeg dateeritud 3.-5. sajandisse. Kalmet on kirjeldatud ka 1929. a Kambja kihelkonna muististe kirjelduses.
Kalme võeti kaitse riikliku kaitse alla 1972. aastal.</span>


source: A
code: 12808
name: Kivikalme "Kabelimägi", "Köstrimägi"
type: Kalme
alt_id: 2733
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suurte raudkividega kaetud kalme-ala pikkus on u 25 m, laius 10 m. Kivid on lahtised, pealt tugevalt sammaldunud, kuid ei ole kamardunud. Kalmekonstruktsioonide täpset kuju ei ole võimalik visuaalsel vaatlusel määrata.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kullaga külas asuva Vaino talust 350-450 m, Kambja-Kammeri teest 350 m loodes metsa servas, tee poole laskuva nõlvaku alguses.
Kalmed asetsevad lõuna pool Emajõge laiuva lavamaa lõunaveerul. Kalmetest kagusse ja lõunasse jääb madal lai nõgu Peedu ojaga, millest lõunas algavad juba Otepää kõrgustikuga liituvad kuplid. Kalmed on kuusemetsa all. Kõige lõunapoolsem kalme (reg nr 12806) asub põlluservast vaid 10 m kaugusel. Põld ise ulatub kuni Kambja-Kammeri teeni.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmeid kaevasid 1889. a R. Hausmann, G. Loeschoke ja L. v Schroeder, millest on säilinud Hausmanni kirjutatud aruanne ja kalme plaan. Aruandega on võimalik tutvuda TÜ arheoloogia kabineti arhiivis. Kaevamistel saadud leidu paiknevad Tallinna Ajaloo Instituudi arheoloogiafondis. Kaevamistelt saadud leidude põhjal on kalmete kasutusaeg dateeritud 3.-5. sajandisse. Kalmet on kirjeldatud ka 1929. a Kambja kihelkonna muististe kirjelduses.
Kalme võeti riikliku kaitse alla 1972. aastal.</span>


source: A
code: 12809
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1647
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi paikneb keset haritavat põllumaad. Kivi on suur ja lame, suurem osa kivist on maa sees. Kivi mõõtmeteks põhja-lõuna suunas on u 4,5 m, ida-lääne suunas u 3,7 m. Kivi põhjapoolne külg lamendub kuni maapinnani, lõuna poolt on kivi u 60 cm kõrge. Kivi lõunapoolsel nurgal 12-13 väikest lohku läbimõõduga 3-8 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi paikneb keset haritavat põldu Kullaga ja Pulli küla vahelisest teest u 25 m põhjas. Lohukivist u 350 m kirde-läänes paiknevad "Köstrimäe" kivikalmed (reg nr 12806-12808).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on lohukiviga, mis Eesti kontekstis on valdavalt dateeritud pronksiaja lõppu/rauaaja algusesse (1500 eKr – ajaarvamise algus).
Kivi on mainitud Kambja kihelkonna muististe kirjelduses 1929. aastal. Kivi võeti kaitse alla 1964. aastal.
Kivi ümbrust arheoloogiliselt uuritud ei ole.</span>


source: A
code: 12812
name: Kalmistu "Matusemägi", "Kabelimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 50-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu paikneb umbes 3 m kõrgusel looduslikul liiva-kruusa künkal. Küngast on liiva ja kruusa võtmisega tugevasti kahjustatud. Aegade jooskul on varanduseotsijad mäe pealispinda kaevanud ka auke.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kambja kihelkonnas. Kalmistu paikneb metsas, ümbritsevast madalast maastikust esiletõusval liiva-kruusa künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kohaliku rahva teadetel on Matusemäelt nii kruusavõtmisel kui varanduseotsijate tegevusega leitud rohkesti luid ja esemeid. 1981. a lõhuti mäe pealispinda kaks auku ja samal aastal teostati kalmel H. Valgu juhendamisel arheoloogilised kaevamised, mis 1982. a jätkusid.
Tegemist on keskaegse talurahvakalmistuga. Surnud on maetud enamasti 70-110 cm sügavusele, peaga suuremalt jaolt lääne ning edela pool. Leiumaterjali põhiosa moodustasid hoburaud- ja rõngassõled, mündid, noad ja sõrmused, leidus ka ripatseid, helmeid, nõelu, pandlaid ja vöörõngaid.
Leidude põhjal on kalmet intensiivselt kasutatud 15. sajandi algusest 17. sajandi lõpuni.</span>


source: A
code: 12813
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 57-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha näol on tegemist muinas- ja keskaegse küla- või taluasemega. Tänapäeval paikneb asulakoha alal haritav põllu- ja aiamaa. Asulakohale on iseloomulik ümbritsevast maastikust tumedam kultuurkiht, mis sisaldab põlenud kivipurdu, keraamikat ja loomaluid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb Oomiste külas, Pangodi-Elva maanteest 180-400 m lõunas keset haritavat põllumaad u 250 x 200 m suurusel alal. Asulakohast u 175 m läänes paikneb Oomiste kivikalme (reg nr 12815).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoht avastati 1984. aastal, mälestist arheoloogiliselt kaevatud ei ole.</span>


source: A
code: 12814
name: Kalmistu "Kabelimägi"
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kõrgema ovaalse kühmuga Tartu-Otepää maantee ääres, mis hetkel on osaliselt söötis ning kaetud noorte puudega. Kalmistu täpseid piire visuaalsel maastiku vaatlusel ilma arheoloogiliste uuringuteta paika panna ei ole võimalik.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Külakalme paikneb Toetaja talust 170-220 m idas, Tartu-Otepää maanteest 50-100 m loodesse jääval kõrgemal alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestist arheoloogiliselt uuritud ei ole, kuid ilmselt on tegemist 13.-18. sajandi Lõuna-Eestile omase külakalmistuga. Keskaegsed külakalmistud paiknevad maastikul iga 2-5 km tagant ja olid paralleelselt kasutuses kirikuaedadega. Kalmetesse maeti põletamata ja osaliselt säilis paganlik komme panna surnule kaasa hauapanuseid.</span>


source: A
code: 12815
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 58-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme paikneb u 15 x 25 m suurusel alal, millel kasvavad puud. Kuna kalme kivid on osaliselt kamardunud ja sammaldunud, siis ei ole visuaalsel vaatlusel võimalik kalme täpset struktuuri kindlaks teha, samuti on hilisemal ajal põllu pealt kive juurde toodud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Oomiste külas, Pangodi- Elva maanteest u 300 m lõunas keset haritavat põllumaad. Kalmest sadakond meetrit idas paikneb Oomiste muinas- ja keskaegne asulakoht (reg nr 12813).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmet ei ole arheoloogiliselt uuritud.Ilmselt on tegemist 3.-5. sajandi tarandkalmega, kuhu maeti põletatult.</span>


source: A
code: 12816
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1641
same: A.12816
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ida-lääne suunaliselt piklik, alles on kalme idapoolne osa, mis on u 20 m pikk. Kalme läänepoolne osa on teetööde käigus hävinud. Kivikalme keskmiseks laiuseks on mõõdetud u 16 m. Kalme kõrgust on raske määrata, kuna see asub künkal ning sulab servades ümbritseva maapinnaga kokku. Kalme idaosas on rohkesti lõhkumisauke.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb Mäe-Paali talu hoonetest u 50 m läänes, Tartu-Võru mnt idaküljel. Kalme kuulub ühte kompleksi koos kivikalme nr 12817.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paali talu kivikalmeid on märkinud 1929. aastal oma A. Feldmann Kambja kihelkonna muististe kirjelduses, lk 18-21. Seoses Tartu-Võru maantee laiendamisega 1933. aastal kaevas M. Schmiedehelm läbi kalmete läänepoolsed osad. Kaevasmiste aruanne ning leiud säiluvad Tallinnas Ajaloo Instituudis. Leiumaterjali alusel on kalmed dateeritud 3.-6. sajandisse. Riikliku kaitse alla võeti Paali kivikalmed 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12817
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1642
same: A.12816
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub mälestisest nr 12816 u 10 m kaugusel lõunas. Erinevate teetööde käigus on lõhutud kalme läänepoolne osa ning kalmest on alles u 20 m pikkune idapoolne osa. Kalme laiuseks on keskmiselt mõõdetud 10 m. Kalmel kasvavad männid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb Mäe-Paali talu hoonetest u 50 m läänes, Tartu-Võru mnt idaküljel. Kalme kuulub ühte kompleksi koos kivikalme nr 12816.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paali talu kivikalmeid on märkinud 1929. aastal oma A. Feldmann Kambja kihelkonna muististe kirjelduses, lk 18-21. Seoses Tartu-Võru maantee laiendamisega 1933. aastal kaevas M. Schmiedehelm läbi kalmete läänepoolsed osad. Kaevasmiste aruanne ning leiud säiluvad Tallinnas Ajaloo Instituudis. Leiumaterjali alusel on kalmed dateeritud 3.-6. sajandisse. Riikliku kaitse alla võeti Paali kivikalmed 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12818
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muust maastikust eristab asulakohta sinikjastume pinnas, kus esimene kultuurkiht, mida iseloomustavad keraamikakillud, esemekatked, tules murenenud kivid ning loomaluud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Parksepa talust 300-450 m edelas, Tartu-Otepää mnt loodeküljel, põhja-lõuna suunalise magistraalkraavi mõlemal kaldal, kraavist mõlemas suunas kuni 80 m kaugusele ja mnt-st piki kraavi kuni 200 m kaugusele ulatuval alal, põllul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arheoloogiliste leidude põhjal on asulakoha kasutusaeg dateeritud II aastatuhande I poolde.</span>


source: A
code: 12819
name: Kivikalme "Prigi Kalmemägi"
type: Kalme
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tihedat kivistikku võib täheldada vahetult kamara all ida lääne suunas umbes 12 m pikkusel ja põhja lõuna suunas samuti umbes 12 m laiusel alal. Kohati on suuremad kivid maapinnale näha. Kalme põhja ja lõunakülg joonistuvad selgelt välja: väljaspool kalme ala on maapind mitukümmend sentimeetrit madalam. Kalme lääneosa on lõhutud kruusavõtmisel, seal on mitu meetrit sügav kruusaauk, mis nüüdseks on juba kamardunud ja võsastunud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kambja kihelkonnas. Muistis paikneb Tatra-Otepää-Sangaste maanteest 450 m kagu pool. Maastikuliselt paikneb kivikalme avatud maastikul, võsastunud künka lõunaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistise võib dateerida I aastatuhande I poolde. Muistist on mainitud teoses: Tartumaa. Maateaduseline, majanduslik ja ajalooline kirjeldus. Tartu 1925. Lk 167. Muistise leidis ülalmainitud kirjaliku teate põhjal A. Vindi 03.05.1994. Mälestisele on koostanud 1996. a passi A. Vindi ja A. Tvauri (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12822
name: Kivikalme "Kõivussaar"
type: Kalme
alt_id: 1646
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikame asub ümbruskonnast veidi kõrgemal künkal, millest kohati paistavad välja suuremad raudkivid. Kalme on pealt kumer ja paistab olevat võrdlemisi hästi säilinud. Suurem auk on vaid lõunaosas, kus lõhutud ala mõõtmed ulatuvad 5 x 8 m ja sügavus 0,2-1,2 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kambja Kihelkonnas. Kivikalme paikneb Vana-Kuuste-Lootvina maanteest ligikaudu 130 m edela pool. Maastikuliselt paikneb kalme lainjal tasandikul, mis kujutab endast ümbruskonnast kõrgemat küngast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatav dateering on I-II aastatuhat. Mälestis on riikliku kaitse alla võetud 1964. a.</span>


source: A
code: 12826
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1639
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme asub muust maastikust kõrgemal kohal. Kalme konstruktsiooni kuulunud kivid on selgesti eristatavad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Tatra jõeoru lõuna poolsel kaldal. Tartu-Kambja maanteest umbes 50 meetrit lääne poole, Kaasiku talu hoovis. Teearu talust umbes 230 meetrit põhja suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmet on 1884. ja 1886. a. kaevanud C. Grewinck, 1890. a R. Hausmann. Leidudest väärivad mainimist inimeste luud, helmed (osalt kokku sulanud), keraamika (kaunistatud), sõled, käevõrud, põlenud puupuru. Muistis on dateeritud esimese aastatuhande esimesse poolde.</span>


source: A
code: 12827
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1640
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on lääne-ida suunas pikk 35 m ja vastassuunas 20 m. Kõrgust on võimatu määrata, kuna ta on täis lõhkumisauke. Põhjaotsas asub 6 x 10 m suurune auk. Kalmest paistab välja suuremaid kive, eriti keskosas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kambja kihelkonnas. Kivikalme paikneb Tallinn-Tartu-Võru-Luhamaa  maanteest kirdepool. Maastikuliselt paikneb kivikalme Tatra oru lõunapoolsel veerul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet märgib juba 1884. aastal C. Grenwingk oma Kambja kalme kaevamise aruandes Jaagu kalme nime all. Lisatud on ka skeem. 1886. aasta Õpetatud Eesti Seltsi ekskursiooni ajal tehti kalmel ka väiksemaid proovikaevamisi. Kõige ulatuslikumalt on kalmet kaevanud 1907. aastal W. Schlüter. Kalmet on kirjeldanud 1929. aastal ka A. Feldmann Kambja kihelkonna muistise kirjelduses.
Leiumaterjali alusel on kalme dateeritav 3.-5. sajandisse ja on riikliku kaitse alla võtud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12828
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 1-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht paikneb Unipiha linnuse ümber, sellest kirde, ida, lõuna, ja edela pool. Maapinnas on säilinud kultuurkiht, mis sisaldab linnusega samast perioodist pärinevaid arheoloogilisi leide. Asulast Unipiha linnuse kirdejalamil on säilinud väike ala, kultuurkihi ülemine osa on hävinud. Paremini on säilinud asula kultuurkiht linnuse kagujalamil, mis on olnud pidevalt põllu all.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kambja kihelkonnas. Nõo-Kambja tee mõlemal küljel, Unipiha linnamäest (reg nr 12905) kuni 70 m kirde ja ida, 100 m kagu, lõuna ja edela pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakohta uuriti arheoloogiliselt 1969.-1970. aastal Mare Auna juhatamisel. Radiosüsiniku ja leiumaterjali põhjal on asulakoha kasutusajaks dateeritud 9.-10. sajand (Eesti Arhitektuur 4, 1999, lk 91).</span>


source: A
code: 12830
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha kultuurkihile on iseloomulik inimetegevuse tagajärjel ladestunud tume pinnas, mis sisaldab põlenud kivipurdu, keraamikat, loomaluid, sütt ja igapäevaseid tarbeesemeid või nende katkeid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub Konguta vallas, Kapsta külas, Puhja-Konguta kõrvalmaantee lääneküljel, Liblo talu maal, Vainotsa tallu viivast teest lõunas, Peretooma talust u 50-200 m kirdes, u 100 x 100 m suurusel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakohta arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud II aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 12831
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 21-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on Lõuna-Eestile iseloomuliku külakalmega.Kalmistuks on kasutatud ümbrusest veidi kõrgemat kruusakinku. Kalme kuju ja piire maastikul määrata on võrdlemisi keeruline, kuna muistist on lõhutud nii maaparanduskraavi rajamise kui ka põlluharimise käigus. Hetkel on kalmealal lepavõsa.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Puhja kihelkonnas. Kupu ja Madise talude maadel, Puhja-Konguta maanteest u 380 m läänes asuva metsatuka kirdenurgas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on välisilme järgi dateeritud 13.-18. sajandisse.</span>


source: A
code: 12834
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha kultuurkihile on iseloomulik inimetegevuse tagajärjel ladestunud tume pinnas, mis sisaldab põlenud kivipurdu, keraamikat, loomaluid, sütt ja igapäevaseid tarbeesemeid või nende katkeid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub Konguta vallas, Lembevere külas, Engost Kapstale viivast külateest 90-140 m läänes, põhja-lõunasuunalise ribana Lembevere voore läänenõlval, Tani, Suima, Suure-Aiatsi ja Väike-Aiatsi talu maadel, 50 x 300 m suurusel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakohta arheoloogiliselt kaevatud ei ole, kuid maapinnalt saadud leidude ja keraamikakildude põhjal on muistis dateeritud I aastatuhande lõppu II aastatuhande algusesse.</span>


source: A
code: 12835
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht paikneb voore läänenõlval peamiselt talude aiamaadel ja õunaaedades. Asulakoha kultuurkihile on iseloomulik inimetegevuse tagajärjel ladestunud tume pinnas, mis sisaldab põlenud kivipurdu, keraamikat, loomaluid, sütt ja igapäevaseid tarbeesemeid või nende katkeid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub Madise ja Mällu talude maadel, Engust Kullile viivast külateest 60-150 m läänes, u 90 x 220 meetrisel maa-alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on dateeritud ajavahemikku I aastatuhande lõpp kuni II aastatuhat. Asulakoha leidis A. Vindi Tartu Ülikoolist 1995. aastal.</span>


source: A
code: 12836
name: Kivikalme "Kabeliase"
type: Kalme
alt_id: 1650
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on pikliku kujuga, maastikuliselt selgesti eristatav kõrgem koht. Kivikalme on piklik lääne-loodest, ida-kagusse, tema pikkuseks selles suunas määrati passi koostamise ajal 37 m, laiuseks vastassuunas aga 11m ja kõrguseks keskmiselt 0,3-0,4 m. kalme servadesse on viidud põllult korjatud kive, mistõttu tema esialgseid mõõtmeid pole enam võimalik kindlaks määrata. Kivikalme on väga lõhutud ja seetõttu pole säilinud ka kompaktset kivilade. Suuremaid ja vähemaid kive esineb kogu kalme ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Puhja kihelkonnas. Kivikalme asub Konguta vallas, Lembevere külas, Elva-Rannu maanteest 900 m loodes, Päeva talu hoonetest 400 m läänes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmet arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme ja keraamikakildude järgi on muistis dateeritud I at lõppu ja II at algusesse. Lembevere külas asuvat kivikalmet on kirjeldanud A. Riisberg Puhja kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 4 (käsikiri Ajaloo Instituudis), nimetades teda kalmeasemeks, mille põhjapoolses osas võis märgata raudkive. Sajandi algul olevat siit leitud pronkssõrmuseid. Ka kalme lähedalt põllult olevat kunagi esemeid leitud, mis aga hiljem kaduma on läinud. 1973. a mais inspekteeris kalmet arheoloog M. Aun ja leidis mutimullahunnikutest põlenud luid ja mõned savinõukillud. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun 1973. a mais (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12837
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2734
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi paikneb keset haritavat põllumaad. Kivi (2 x 1,7 meetrit) on väga madal ja maastikul leiab ta üles tänu mälestisemärgile. Kivi pinda on uuristatud vähemalt 18 ümarapõhjalist väikest lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Elva-Rannu maanteest 500 m põhja pool, Päeva talust u 100 m edelas, Kolga talust u 320 m loodes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on dateeritud ajavahemikku I aastatuht eKr kuni I aaastatuhande algus pKr. Rahvapärimuse järgi olevat kivi alla maetud keegi kindral.</span>


source: A
code: 12839
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 32-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht paikneb Kavilda ürgorgu ida poolt ulatuval neemikul. Lääne pool asuvast linnusest on asula eraldatud u 20 m laia ja kuni 5 m sügava kraaviga. Asulana kasutatud ala eraldub muust põllust tumedama halli liivana. Asula piirjooned on paremini jälgitavad kevadel ja sügisel, kui põld on küntud. Asulakoht on olnud neemiku lõunapoolsel nõlval. Muistise passi kohaselt on asula pikkuseks loode-kagu suunas on ligi 100 m, laius u 85 m. Võimalik, et asula ulatus varem mõnevõrra põhja poole, kuid aja jooksul on tumedam kultuurkiht künniga neemiku kõrgemalt osalt alla poole uhutud. Kultuurkihi paksuseks on mõõdetud 25-30 cm. Asulakihis esineb rohkesti põlenud kivipuru, põlenud savipuru ja -tükikesi, aga samuti käsitsi valmistatud savinõukilde.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb Alt-Laari linnamäest (reg nr 12840) 100-200 m idas Elva-Puhja teest u 800 m läänes, Alt-Laari talust u 300 m kagus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha avastas 1973. aastal Mare Aun, leides põllult käsitsi vormitud savinõukilde.
Saadud leidude põhjal on asulakoht dateeritud I aastatuhande lõppu II aastatuhande algusesse.</span>


source: A
code: 12840
name: Linnus "Alt-Laari"
type: Linnus
alt_id: 1649
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alt-Laari linnamägi asub Saka-Kavilda ürgoru idanõlval eralduval looduslikul piirdekõrgendikul. Looduslikult on mägi hästi kaitstud. Kas ja kuipalju on inimesed nõlvu järsemaks teinud, on teadmata.
Linnamäe läänenõlva all on kuni 20 meetri laiune kallakterrass, sellel tehtud proovikaevamistel on leitud arheoloogilisi leide. Seetõttu võib oletada, et siin on olnud asula, sarnaselt Rõuge, Tõrva Ja Unipiha linnusele (T. Moora). Mäe lagi on tasandatud nii linnuse ehitamise kui hilisema inimtegevusega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Nõo kihelkonnas. Linnus paikneb Elva-Puhja maanteest ligikaudu 1 km lääne pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Savinõukildude põhjal on linnus arvatavasti olnud kasutusel I at II poolel. Alt-Laari linnusest on juttu mitmes J. Jungile saadetud kirjas, pikemalt on linnust kirjeldatud esimesena viidatud kirjas aastal 1896. Selles märgitakse, et linnus on kõrge, kuid tema õuepind on üles küntud. Kündmisel olevat välja tulnud tuhka ning põlenud kivitükke. Talu peremees olevat mäelt leidnud ühe väikese kuldraha. Veel olevat linnuselt leitud üks suur hõberaha.
Linnust on nimetatud ka A. Riisbergi Nõo kihelkonnas kirjelduses 1921. a. 1927. a teostati linnusel H. Moora juhatusel väiksemad proovikaevamised. Kultuurikiht linnuse keskosapoolses otsas oli 45 cm paks, kuid kõikjal üsna segatud. Leiumaterjali seas oli sütt, nõgiseid kive, loomaluid, savinõukilde.
Mälestis on riikliku kaitse alla võetud 1964. a.</span>


source: A
code: 12841
name: Linnus "Erumäe kants"
type: Linnus
alt_id: 1648
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnamägi on rajatud kõrgele põhja-lõuna suunalisele piklikule neemikule, mille kõrguseks ümbritsevast maapinnast on u 18 m. Neemiku pikkuseks on u 80 m, laius keskmiselt 43-45 m. Linnust eraldab neemikust u 3 m kõrgune otsavall. Linnuse õuealaks on mõõdetud u 3800 m2. Arheoloogilisi leide linnuselt saadud ei ole (Mälestise pass; Lõugas, V & Selirand, J. 1977. Arheoloogiga Eestimaa teedel, 281-282).
Linnus moodustab ühe kompleksi 250 m kirdes asuva Alt-Laari linnamäega (reg nr 12840).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Nõo kihelkonnas. Mälestis asub Alt-Laari talu hoonetest u 300 m kagus, Alt-Laari linnusest (reg nr 12840) 250 m edelas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnuse kaitseehituse iseloomu järgi otsustades võiks ta kuuluda II aastatuhande algusesse.Linnamäge on lähemalt kirjeldanud A. Riisberg Nõo kihelkonnakirjelduses. Linnuse kohta on andmeid avaldanud H. Moora oma artiklis "Muistsete linnuste uurimise tulemustest Eesti NSV-s" (kogumik: Muistsed linnused ja asulad. 1955) ja E. Tõnisson "Linnamäed ja maalinnad" (1966). 2008. aastal toimusid linnamäel Heiki Valgu juhtimisel arheoloogilised kaevamised. Uuringu tulemused on koondatud arheoloogiliste kaevamiste aruandesse.</span>


source: A
code: 12843
name: Kalmistu "Kalmakmägi"
type: Kalmistu
alt_id: 67-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Looduslikul küngas Vellavere külas. Osaliselt kaetud lepavõsaga. Maaapinnal näha ka üksikuid kive. Osaliselt hooldatud. Kalmistule on rajatud puhkekoht.</span>


source: A
code: 12847
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha leidis Andres Vindi Tartu Ülikoolist 1995. aastal.</span>


source: A
code: 12848
name: Kalmistu "Kabelimägi"
type: Kalmistu
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kopli talu laudast 40-100 m lõunaedelas, Laeva jõest 60-120 m ida pool, ca 50 x 60 m mõõtmetega kruusakünkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1995. aastal kontrollis Andres Vindi Tartu Ülikoolist vana teadet Väänikvere küla kabelikoha kohta ning lokaliseeris leiukoha.</span>


source: A
code: 12849
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha avastas 1991. aastal Andres Vindi Tartu Ülikoolist.
A. Vindi 1991. Inspektsioonist Kabina külla (Tartu-Maarja khk) 11.04.1991. a.</span>


source: A
code: 12855
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht asub ümbritsevast alast kõrgemal ovaalse kujuga lagendikul. Ida pool asulat asub Lodu kraav, kunagine looduslik oja. Lääne pool asub metsaga kaetus suhteliselt järsk ca 2 m nõlv. Asulakoha jäljed on leitud kõrgendiku põhjapoolses otsas.</span>


source: A
code: 12856
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 73-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kergelt läänepoole laskuva künkanõlvaga, millel hetkel asub heinamaa. Keskagsed külakalmed on väga iseloomulikud arheloloogiamälestised Lõuna-Eestile. Valdavalt on tegemist võrlemisi tihedalt paiknevate (keskmiselt iga 3-4 km tagant) väikeste kalmistutega, kuhu on maetud 2-3 lähestikku paikneva küla surnud. Külakalmed eksisteerisid keskajal paralleelselt kiriku surnuaedadega ning ühendasid endas nii kristlikke kui paganlikke matusekombeid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu paikneb Sirgu külas Lembitu talust 150 m ida pool, Luunja-Kavastu teest kuni 70 m lõuna pool, läände laskuval künkanõlval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Keskaegset külakalmet on kirjeldanu A. Karu Tartu-Maarja kihelkonna kirjelduses 1921. aastal, kus mainitakse luude leidmist. Rahvapärimuses räägitakse rootsi sõdurite matusepaigast. Kalmistu alalt on teada ka kivirist, mis peaks tähistama kalmistut tervikuna. Mälestis on dateeritud laias laastus 13.-18. sajandisse.</span>


source: A
code: 12857
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakohta iseloomustab tume kultuurkiht, mis sisaldab keraamikat, loomaluid, põlenud kivipurdu, söetükikesi ja esemelisi leide.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb Sääsekõrva külas Auka talust 230-350 m edelas, Luunja-Kavastu teest kuni 70 m lõunakagus, jõe suunas langeval põllul, kattub suuresti samas asuva külakalmistuga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoht kuulub ühte kompleksi koos keskaegse külakalmega (reg nr 12859) ning avastati 1994. aastal. Asulakohast leitud keraamika kuulub valdavalt viikingiaega ja hilisrauaaega.</span>


source: A
code: 12858
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 72-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakohta iseloomustab inimtegevuse tagajärjel ladestunud kultuurkiht, mis on ümbritseva pinnase foonil tumedam ning sisaldab potikilde, põlenud kivipurdu, loomaluid, sütt ja esemelisi leide.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb Sääsekõrva küla tuumikus Luunja-Kavastu teest kuni 200 m põhja ja 180 m lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha avastas 1985. a Heiki Valk. Mäletis on dateeritud hilisrauaaega.</span>


source: A
code: 12859
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Külakalmistu kuulub üht kompleksi koos asulakohaga (reg nr 12858). Antud kohast on leitud nii asulakohale iseloomulikku kultuurkihti kui ka kalmele viitavaid leide.
Keskaegsed külakalmed on väga iseloomulikud arheoloogiamälestised Lõuna-Eestile. Valdavalt on tegemist võrdlemisi tihedalt paiknevate (keskmiselt iga 3-4 km tagant) väikeste kalmistutega, kuhu on maetud 2-3 lähestikku paikneva küla surnud. Külakalmed eksisteerisid keskajal paralleelselt kiriku surnuaedadega ning ühendasid endas nii kristlikke kui paganlikke matusekombeid. Kuna külakalmed paiknevad väga sageli teede ääres, siis on erinevate tee-ehitustega rikutud ka nende kultuurkihti.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestised paiknevad Sääsekõrva külas Auka talust 310-370 m edelas, Luunja-Kavastu tee lõunaküljel, teest kuni 60 m kaugusel, jõe suunas langeval põllul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Külakalmistut on kirjeldanud 1921. aastal A. Karu Tartu-Maarja kihelkonna arheoloogiamälestiste kirjelduses. Kalmistu alalt on korduvalt leitud luid ja esemeid. Kalmistu on dateeritud 13.-18. sajandisse.</span>


source: A
code: 12861
name: Mõisaase
type: arheoloogiamälestis
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaagvere mõis asutati 16. sajandil. 19. sajandi II poolel ehitati suur historitsistlik peahoone.
Mõisahoones on tegutsenud külakool, Eesti Vabariigi perioodil emade ja rinnalaste kodu, lastekodu.
Peahoone hävines Teise maailmasõja pommirünnakutes. 1951. aastatel ehitati mõisahoone vundamendile koolimaja, millele mõne aasta pärast lisati külgtiibade juurdeehitused.</span>


source: A
code: 12862
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme paikneb loodusliku oru nõlval oleval nukil, millel kasvavad suured pärnad. Kalme täpseid piire maastiku visuaalsel vaatlusel kindlaks teha ei ole võimalik.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Muistis asub Kaarli talu maadel, talu hoonetest u 50 meetrit idapool, Kaarlioru põhjakaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on dateeritud 13.-18. sajandisse.</span>


source: A
code: 12863
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht paikneb kergelt põhja suunas langeval põllul. Pinnas on tume ning sisaldab põlenud kivipurdu.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Asulakoht paikneb Mäksa vallas, Kastre külas, Kastre mõisast 200-300 m ida pool, mõisa aia kivimüüri ja Emajõe vahelisel rohumaal, kivimüürist ida pool jõe äärde viiva tee lääneküljel, u 100 x 100 m alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakohta arheoloogiliselt kaevatud pole. Pinnalt korjena leitud keraamika põhjal on asulakoht dateeritud II aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 12864
name: Kalmistu ja hiiekoht "Pähnimägi"
type: Hiiekoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on põldude keskel paikneva peamiselt vanadest pärnadest koosneva puudesaluga. Pärnade all leidub rohkelt suuremaid raudkive, mis osaliselt kuuluvad kivikalmele, kuid ilmselt on kive ka põllu pealt juurde toodud. Terve rida pärnapuid paiknevad väga regulaarselt ning on arvatavasti sinna istutatud, mitte loomulikult kasvanud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kastre mõisa juures olevast Võõbste teelahkmest u 300 meetrit kagu pool ning Laari talust u 150 meetrit lõunapool asuvas põllupealses puudesalus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pähnimäel on säilinud kümmekond põlist pärna. Suurem osa vanadest pärnadest saeti maha II maailmasõja ajal. Muistist arheoloogiliselt uuritud ei ole, kuid pinnalt korjega on sealt leitud põlenud inimluude fragmente. Muistis on dateeritud II aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 12865
name: Kiviaja asulakoht "Akali"
type: Asulakoht
alt_id: 1653
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asula tekkimise ajal on turvaskatte pind ümbritseval alal olnud u 2,5 m madalamal kui praegu. Vastavalt sellele on kühm ümbrusega võrreldes ulatunud kuni 3 m kõrgusele. Asula on tekkinud kühmu kirdejalamile ajal, mil see hakkas juba soostuma. Kultuurkihis on seal turbamuld, seda katab mustjas turvas, selle peal pruunikas turvas. Leidude esinemistihedust ja omaaegset pinnareljeefi arvestades teht kindlaks asula umbkaudsed piirid. Kultuurkiht hõlmab kirde-edela suunas ca 170 m pikkuse ja loode-kagu suunas ca 110 m laiuse ala, pindalaga umbes 17 000 m². Kogu see territoorium ei olnud aga korraga asustatud. Algselt on asula paiknenud kühmu jõepoolsel jalamil, jäädes jõest 30-40 m kaugusele. Põhjavete tõustes, millega kaasnes turba kasvamine, on asula järk-järgult nihkunud kühmu nõlva mööda kõrgemale. Asula kirdeosas on kultuurkiht nähtavasti kiiresti turbaga kattunud, mistõttu seal on säilinud luu-ja sarvesemed ning osteoloogiline materjal; kühmu kõrgemal osal, kus turvas on tekkinud aeglasemalt või üldse puudub, luuainest säilinud ei ole.

Asula territooriumi sellist nihkumist tõendab eri vanusega keraaika ja leidude paiknemine kultuurkihis. Vanimaks keraamikaks on siin nn Narva tüüpi keraamika, mida esineb ainult kühmu kirdenõlval kultuurkihi sügavamaks osas. Sellele järgneb tüüpiline kammkeraamika, mis paikneb osalt eelmisega segamini, keskmiselt aga veidi kõrgemal. Hiline kammkeraamika omakorda paikneb tüüpilisest kammkeraamikast keskmiselt veidi kõrgemal ja on levinud kogu asula territooriumil, välja arvatud osad, kus kultuurkiht asub kõige sügavamal. Asula edelaosas oli seda keraamikat aga väga hõredalt. Varajast nöör- ka tekstiilkeraamikat on leitud suhteliselt vähe. Leviku järgi otsustades näib see olevat niisama vana kui hilise kammkeraamika hilisem järk. Viimasele on kronoloogiliselt järgnenud hiline nöörkeraamika ja sellega samast  materjalist valmistatud tekstiilkeraamika, mis on tihedamalt leivinud asula keskosas, kus ta paikned kammkeraamikast keskmiselt kõrgemal. Veelgi hilisem, varase metalliaja keraamika, on levinud asula edelapoolses osas, kus ta paikneb kultuurkihi kõige ülemistes horisontides. Asula edelaosast on leitud vähesel määral ka II aastatuhande 1. poolest pärinevat kedrakeraamikat.

Muu leiumaterjali hulgas esineb 112 kivitalba, poolik kivivasar, ca 215 lihvimiskivitükki, 82 tulekivist ja 7 luust nooleotsa, 7 tulekivist ja 2 luust heiteodaotsa. Tulekivist on valmistatud kõõvitsaid, noakesi, teravikke, uuritsaid ja üksikuid survitsaid. Ca 200 tulekivieseme ja nende katkendi otstarve ei ole selge. Luu- ja sarvesemete seas on harpuuni- ja ahinugotste ning õngekonksude katkendeid, sarvtalbu, luupeitleid, tuur ning mitmesuguse kujuga naaskleid, nõelu ja ludasid. Leitud merevaigutükid on enamikus ripatsiteks töödeldud, üks neist on aga linnukujukese katkend. On leitud ka mõned savist inim- ja luust loomakujukesed, kiltkivist rõnga tükk, mõned kivist ja luuplaadist ripatsid ning kümmekond loomahammastest ripatsit.

Leitud on ka paar lihtsat leeaset. Kuna kive esineb asula ümbruses väga vähe, siis on enamik leeasemeid olnud nähtavasti kivideta mida tõendab süte esinemine kultuurkihis paljudes kohtades. Asula kirdeosas oli kultuurkihi kõrgemas osas laiemal ala õhuke, kuid pidev söe-ja tuhakiht, mis võib-olla on jäänud asula seda osa millalgi tabanud tulekahjust. Asula territooriumilt on leitud ka inimkolju tükke, mis osutavad sellele, et sinna on maetud surnuid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Akali asulakoht paikneb Tartu maakonnas Emajõe suudmealal Akali jõe edelakaldal, selle Emajõest hargnemise kohalt ca 2 km kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Juurviljaaia harimisel oli kühmu kõrgemalt osalt ammugi leitud keraamikat ja muuseas ka pronksesemeid, millele aga ei pööratud erilist tähelepanu. 1937. a leiti juurviljaaia ja jõe vaheliselt alalt turbavõtmisel kammkeraamikat, millest näidiseid viidi Tartu Ülikooli arheoloogiamuuseumi. 1938. a korraldas Tartu Ülikooli Arheoloogia Kabinet asulakohal R. Indreko juhtimisel proovikaevamised, kus kaevati 4 šurfi, ja 1939. a ulatuslikumad kaevamised, kus uuriti läbi 8 kaevandit. 1949.-1952. a jätkas kaevamisi ENSV TA Ajaloo Instituudi arheoloogia sektor L. Jaanitsa juhatusel. Uuriti läbi 11 kaevandit. Viimased, täiendavad kaevamised korraldas sama asutus 1966. a, mil uuriti veel kaht kaevandit. Kokku on asulal läbi kaevatud 642 m², kusjuures on saadud ca 30600 savinõutükki, 1655 kivieset (sealhulgas 1255 eset tulekivist), 280 luu-ja sarveset, 55 merevaigutükki, 11 savieset ja 1360 tulekivikildu. Lisaks sellel on asulast rohkesti osteoloogilist materjali.

Akali asulakohal on elatud alates III aastatuhande keskosast kuni umbes I aastatuhande esimese pooleni e.m.a. Riikliku kaitse alla võetud 1964. a.</span>


source: A
code: 12866
name: Kiviaja asulakoht "Kullamägi"
type: Asulakoht
alt_id: 1654
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asula pindala on ca 5 - 7000 m². Sellel asulal on palju ühiseid jooni temast 2,5 km ida pool paiknenud Akkali asulaga, kuid sellega võrreldes on Kullamägi tekkinud hiljem ning on tunduvalt vaesem leidudes, iseäranis luumaterjalist. On tõenäoline, et Kullamäe asulakoht on vahete-vahel olnud maha jäetud ja siis jälle uuesti asustatud.

Asula olemasolu ajal on kühm ulatunud ümbritsevast soost tunduvalt kõrgemale kui praegu ja on olnud tunduvalt kuivem. Kultuurkihis on tumehall liiv, mis asub heledal liival ja on kühmu nõlvadel kaetud turbaga, kühmu lael aga ainult kamaraga. Kultuurkihi paksus kühmu kirdeotsa jõepoolsel nõlval on 50-60 cm, mujal väiksem. Arheoloogiliste kaevamiste käigus saadud leidude esinemistihedust ja turba all oleva liivapinna reljeefi arvestades tehti kindlaks kultuurkihi umbkaudsed piirid. Kultuurkiht hõlmab edela-kirde suunas 170-180 m pikkuse ja loode-kagu suunas 80-90 m laiuse ala, pindalaga umbes 10 000 m². Kogu see territoorium ei olnud aga korraga asustatud. Algselt on asula paiknenud peamiselt kühmu jõepoolsel nõlval, mis tol ajal ei olnud veel turbaga kaetud. Turbakatte paksenedes ja kühmu nõlva mööda kõrgemale kasvades on asulagi nihkunud järk-järgult kõrgemale ja lõpuks on see olnud üksnes kühmu lael.

Seda tõendab eri vanusega leidude, iseäranis keraamika paiknemine kultuurkihis. Asula vanimaks keraamikaks on kammkeraamika, mis savikoostise ja ornamentika järgi jaguneb kahte rühma: tüüpiliseks ehk varasemaks ja hiliseks kammkeraamikaks. Mõlemaid esines kogu asula territooriumil (kühmu lael ja kagunõlval küll suhteliselt vähe), kusjuures tüüpiline kammkeraamika oma enamikus asus kultuurkihis sügavamal kui hiline kammkeraamika. Hilise kammkeraamika olemasolu lõppjärgul hakati asulas kasutama varajast tekstiilkeraamikat. Seda leiti eriti rohkesti kühmu loodenõlva ja kirdeosa kaevanditest, kus sel ajal ilmselt oli paiknenud asula keskne osa. Umbes samast ajast on pärit üksikuid varase nöörkeraamika killud. Järgmisel etapil on asulas valmistatud paralleelselt nii hilist nöörkeraamikat kui ka samasuguse savikoostise ja põletusega tekstiilkeraamikat. Mainitud keraamika on enamasti juba kühmu edelaosa kaevanditest. Asula hilisemad savinõud kuuluvad varasesse metalliaega. Need on eelmistega võrreldes tugevasti põletatud, savikoostises on rohkesti jämedat kivipudru, välispinnad on kas riibitud, tekstiilijälgedega või tasandatud. Sellist keraamikat leiti peamiselt kühmu kõrgema osa kaevanditest.

Kiviesemetes hulgas väärivad tähelepanu kahe silmaga kirve katkendid. Üks neist on lihtsa kujuga eksemplari kannaosa, kuna teine on liiga väike katkend selleks, et tema kuju määrata. Leiti ka 17 kivitalba ja nende katkendit, üks neist õõnesteraga. Tulekiviesemetest leiti 9 nooleotsa, mis enamikus on teravovaalse kujuga, ainult üks on piklik-kolmnurkne, sirge alusega. Kahe suurema tulekivieseme katkendid on aga nähtavasti pärit heiteodaotstest. Muude tulekiviesemete hulgas on kõõvitsaid (ca 65), noakesi (ca 35), teravikke (ca 15), uuritsaid (ca 15). Esineb ka üksikuid survitsaid. Ülejäänud tulekiviesemed on kas liiga väikesed katkendid või liiga ebamäärased, selleks et nende otstarvet määrata. 

Kristallilistest kiviliikidest esemed kujutavad enesest peamiselt lihvimiskivide katkendeid. Ühe väikese kivipulga tükk sisselihvitud soonega otsal on võib-olla katkend võrguvihist.

Asula ainsad luuesemed on mõlemad katkendlikud, üks on pärit nähtavasti nuppotsaga nõelast, teine mingi eseme lapikust otsast.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kullamäe asula asub Tartu maakonnas Emajõe suudmealal Akali jõe hargnemiskohast ca 2,5 km edela pool, soost vaevumärgatavalt esile tõusval kühmul (rahvasuus Kullamägi), mis asub Emajõe kaldast ca 180 m lõunas. Asulakoht ja selle ümbrus on tugevasti võsastunud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kullamäel on elatud alates III aastatuhande teisest poolest kuni umbes I aastatuhande esimese pooleni eKr. 1939. a kaevas R. Indreko kühmule ja selle ümbrusesse 7 väikest šurfi, kust saadi 29 savinõukildu, tulekivist kõõvits, kivitahk ja mõned kivikillud. 1951. ja 1952. aastal korraldas ENSV TA Ajaloo Instituudi arheoloogia sektor Kullamäel arheoloogilised kaevamised, mida juhatas L. Jaanits. Asula iseloomu ja ulatuse selgitamiseks kaevati kühmul ja selle ümbruses 14 eri kohas kogupindala 224 m², kusjuures saadi 5289 savinõutükki, 266 kivieset (sh 182 tulekivist), 2 luueset. 3 merevaigutükki ja 373 tulekivikildu.</span>


source: A
code: 12869
name: Linnus "Lingutusmägi"
type: Linnus
alt_id: 1651
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on edela-kirde suunalise pikliku moreenseljandikuga, mis tõuseb laugjalt edelast kirde suunas. Linnusel puuduvad vallid ning muud inimtekkelistele kaitserajatistele viitavad tunnused. Samuti ei ole linnuselt seni veel avastatud kultuurkihti. Linnuse õuealal on ilmselt varasematel aegadel küntud ka põldu. Mälestisel kasvab segamets, valdavalt kased ja kuused.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus paikneb Melliste külas Melliste paisjärve edelaotsast u 30 m edelas algaval moreenseljandikul, mille pikkus on u 240 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnust arheoloogiliselt kaevatud ei ole, kuid ilmselt on tegemist I aastatuhande lõpu - II aastatuhande alguse linnusega.</span>


source: A
code: 13076
name: Kalmistu "Rootslaste matusepaik"
type: Kalmistu
alt_id: 19-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hummuli koolist 450 m idas, mõisapargi idaotsa lõunaküljel, Lüttina talu hoonete all oleval künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateering 18. sajand.</span>


source: A
code: 13079
name: Järveasula "Koorküla Valgjärv", "Vaiküla parv"
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 1731
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistse ehitise jäänused kujutavad endast 1-2 m sügavusel vee alla asuvaid palke, mille pikkus on kuni 9 m, läbimõõt kuni 30 cm. Palgid ja nende jäänused võtavad enda alla enam-vähem ristkülikukujulise ala, mille lühemad küljed asuvad edelas ja kirdes. Palkidega kaetud ala suurus on ligikaudu 700 ruutmeetrit. Palkide suund on üksteise  suhtes enam-vähem risti, põhjast lõunasse ja idast läände. Osa palke lamab kirde-edelasuunas. Tihedamalt asub palke ja palgijuppe ristküliku keskosas. Palkide vahel on kuni 20 cm läbimõõduga poste ja peenemaid vaiu, mis asetsevad põhjamudas poolviltu. Palkide vahel esineb ka kive. Palgijäänustega kaetud ala kirdepoolses kitsamas osas on ligikaudu ühemeetrise läbimõõduga ringikujulisel ala hulk põlenud kive. Toodud mõõdud on ligikaudsed, kuna muistise mõõtmine vee all on raskendatud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub endise jaotuse järgi Helme kihelkonnas. Mälestis jääb Tõrva linnast 15 km ja koorkülast 3 km lõuna poole Tõrva-Valgjärve teest ida poole. Valgjärve idakalda moodustab kitsas vallitaoline kõrgendik, millest ida poole maapind madaldub sooks. Muistse ehitise jäänused asuvad peaaegu järve keskel, järve läänekalda keskosas oleva laia poolsaare tipus jätkuval veealusel seljakul, mis ulatub kaarena järve lõunaossa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Baltisaksa kirikuõpetaja ja kodu-uurija August Wilhelm Hupel on Koorküla Valgjärve kohta olemasolevad vanemad andmed kokku võtnud teoses Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland (1774, 291; 1782, 331-332). Teadaolevalt oli Koorküla Valgjärve tekkeloo 1489. aastal üles tähendanud Riia munk Siegbert oma Liivimaa kroonikas (kahjuks pole kroonika säilinud). Lugu ise kõlab lühidalt järgmiselt: "Aastal 1300 oli üks mõisnik oma enese õega abielluda tahtnud. Kuigi selleks ka paavsti luba olemas oli, ei tahtnud kohalik preester siiski neid laulatada. Ent mõisniku sundimisel pidi ta siiski seda tegema, pärast rituaali oli preester pulmamajast lahkunud ning ühes lähedal asuvas ojas käsi pesnud, nagu Pilatus ennast sellest süüst puhastanud. Seda oja nimetatavat sest ajast peale Kätemõsu ojaks. Sellel samal päeval või siis ööl oli hirmsasti vihma sadanud ning teisel päeval laulatuskohta naasnud preester leidis mõisa asemel eest järve".
1958. aastal toimusid esimesed allveearheoloogilised uuringud, mida juhatas arheoloog Jüri Selirand. Tänaseks on teada, et Valgjärves on kolme ajajärgu – neoliitikum (3300-3200 BC), eelrooma rauaaeg (4.–2. sajand BC) ja eelviikingi/viikingiaeg (7.-9. sajand AD)– ehitiste jäänuseid.</span>


source: A
code: 12873
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 8-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>I kalme asub Paabuta talust sadakond meetrit ida pool, Pokale minevast teest 4-5 meetrit lõuna pool. Kalme kujutab endast 20 m läbimõõduga rohtunud küngast, millest paistavad välja suured raudkivid. Need on ilmselt tarandi müürikivid, mis jäeti kaevamiste ajal paigale. Kalme keskel om põhja-lõuna suunas kalme pinnast kõrgemale tõusev mullast vall, mis on ilmselt kaevamiste käigus sinna kuhjatud. Kõikjal kalme servades on lahtisi kive, mis osalt põllult veetud, osalt arvatavasti kaevamiste jooksul kõrvale visatud.

II kalme asub eelmisest 80 m kagu pool. Suur osa kalmest on põlluharimisega lõhutud. Alles on loode-kagusuunaline piklik kivine ala mõõtmetega 10 x 5 m, mis tõuseb 30-40 cm põllupinnast kõrgemale. ka siia on põllult mõned lahtised kivid peale toodud. 

III kalme asub eelmisest umbes 200 m kagu pool, jäädes sadakonna meetri pikkuse loode-kagu suunas kulgeva põllukive täis loobitud vana põllupeenra loodepoolsele otsale. Kalme täpset suurust on raske määrata, kunda teda katavad põllult peale veetud lahtised kivid, mis äärtel moodustavad kõrge valli. Ka keskosas on rohkesti väikseid kive. Nende vahelt paistab aga kohati sügavamal kamara sees olevaid suuremaid kive, mis kuuluvad kalme kivivarele. Kalme ligilähedased mõõtmed on põhja-lõuna suunas 30 m ja lääne-ida suunas 15 m. Arvatavasti on servad künniga tublisti lõhutud.

IV kalme asub eelmisest sadakond meetrit edelas. Kalme asub põllus loode-kagusuunalisel ovaalsel looduslikul künkal, mille servad on ära küntud. Künka mõõtmed on praegu loode-kagu suunas 15 m ja vastassuunas 10 m. Siia on rohkesti veetud põllult kive, mis katavad kalme kivivare peaaegu kõikjal. Eriti palju on väikeseid sammaldunud kive künka keskel. Ainult kohati on näga sügaval sees istuvaid suuremaid kive. Üksikuid suuemaid kive on põllus kalmest lääne ja ida pool, mis võivad samuti kuuluda kalme lõhutud kivivarele. Ka künka kaguotsa juures on mõned suured kivid, kuid need asuvad pinnal.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Mäletjärve küla talud asuvad reas kahel pool edela-kirdesuunalist sügavat orgu, mille põhjas asuvad ojakestega ühendatud Mäletjärve veskijärv ja Lavatse järv. Kalmed asuvad selle oru lõunapoolsel kõrgel kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesena kirjeldatud kalme sai tuntuks juba 1940ndatel. 1942. a kaevati kalmet A.Vassara juhatusel. Kalme kaevas lõplikult läbi 1947.-1948. a E.Ariste (kaevamiste aruanded TA AI arheoloogi sektori topograafilises arhiivis). Kaevamistel saadud leiumaterja säilub TA AT arheoloogia sektoris. Kaevamistel selgus, et tegemist oli 3.sajandil rajatud tarandkalmega, mille suurus oli 14 x 15 m. Kalmes oli ainult üks tarand. Kalmest on leitud ka II aastatuhandesse kuuluvaid esemeid koos põletamata luudega. Luustikke leiti nii kaevamiste ajal kui enne seda kalme servadest. 1975. a välja tulnud luud tõendavad, et maa-alusest kalmistust on osa siin praegugi säilinud. II-IV kalme avastati 1976. a suvel koha inspekteerimisel kohalike elanike juhatuse järgi.

Kalmeid on kasutatud matmiseks siit saadud leidude järgi otsustades 3.-18. sajandini. Mälestis on esitatud kaitse alla võtmiseks 1976. a.</span>


source: A
code: 12874
name: Ohverdamiskoht "Annemägi", "Kulbimägi"
type: Ohverdamiskoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mägi on ümar küngas lauge lääneküljega. Kõige järsem on idakülg. Mäe suurus on umbes 50 x 50 m. Mäel on mõned kased.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohverdamiskoht asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas.Ohverdamiskoht asub Kägara talu maal, talust 50 m lõunas ja 20-30 m Mäletjärve-Miinamõisa teest läänes. Mägi on Mäletjärve veskist 50 m läänes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistist on mainitud ERA 11 150. 359 (10) < Jaan Moodis. Võnnu. 
Veel on ka teade AI arheoloogiasektori arhiivis: Võnnu. 106:12.
Samuti on mingil määral juttu kunagisest ohverdamisest ka tänapäeval. 1980ndate alguses tuulega murdnund üksik vana kask olevat olnud ohverdamise koht. 

Mälestis dateerub II aastatuhandesse ja on kaitse alla võtmiseks esitatud 1995. a.</span>


source: A
code: 12875
name: Ohvriallikas "Silmaläte"
type: Ohvriallikas
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Silmaläte voolab välja Lavatsi järve kõrgest kaldast. Kallas on selle koha peal hästi järsk ja moodustab liivakivipaljandi. Paljand moodustab nagu nurga, mille kummastki küljest voolab välja allikas. Ohverdatud olevat just lõunapoolsemasse harru. Allika vesi voolab kinnnikasvanud ja soostunud Lavatsi järve kaguotsa. See järve ots olevat veel kinnikasvamata olnud 1950.-1960. aastatel. Allika ümbruses kõrge kalda ja soostunud järve vahel on võsastunud ala.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Allikas asub Palsi talust 100 m läänes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistist teavad kohalikud elanikud, aga arhiiviandmed puuduvad. Mälestis dateerub II aastatuhandesse ja on kaitse alla võtmiseks esitatud 1995. a.</span>


source: A
code: 12876
name: Ohvriallikas "Põrguvaluläte"
type: Ohvriallikas
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allikas voolab välja Lavatsi järve kõrge kalda alt enam-vähem tasasest maapinnast. Järve kallast ümbritseb selles kohas 50-75 m laiune võsastunud suuremate puudega ala. Vooluhulk pole eriti suur, kuid allikas ei kuiva ära ka kuivadel suvedel.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Allikas asub Poka suurfarmi - Mäletjärve tee põhjaküljel 300 m teest põhja pool. Muistus paikneb Järvetaguse nr 1 talu maal, 200 m talust kirdes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistist on mainutd L. Rootsmäe käsikirjas "Võnnu kihelkonna kohanimed ja ajalugu" Tartu 1990. Allika kohta liigub sealkandis jutte ka tänapäeval.
Dateering langeb II aastatuhandesse. Mälestis on kaitse alla võetud 1996. a.</span>


source: A
code: 12877
name: Kalmistu "Munkade surnuaed"
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu paikneb taluhoovi lõunanurgas oleval kõrgendikul. Selle ülaosas on näha ka suuremaid raudkive, kuid need pärinevad tõenäoliselt kunagi kalmekünkal asunud veskivaremetest.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kalmistu paikneb Mäksa vallas, Sarakuste külas, Mäksa-Vana-Kastre teest idas, Veski talu hoovis, talust 30 m edelas, kivituuliku varemetega künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistut arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud 13.-18. sajandisse.</span>


source: A
code: 12878
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha alal paikneb põllumaa, mis osaliselt on söötis, osaliselt aktiivses kasutuses. Asulakoha kultuurkihti iseloomustab ümbritsevast maastikust tumedam pinnas, kus esineb põlenud kive, keraamikat ja loomaluid. Asulakoha täpset piiri maastikul määrata ei ole võimalik.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Asulakoht asub Keerdo talust vahetult põhjapool, Tartu-Räpina-Värska maanteest u 120 meetrit kirdes 180 x 300 meetrisel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on dateeritud ajavahemikku I aastatuhande II pool - II aastatuhat.</span>


source: A
code: 12879
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 61-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu paikneb moreenkünkal, millest suurem osa on kruusavõtmisega ära kaevatud. Kalmistu allesjäänud osal kasvavad männid ja kuused, ärakaevatud augu põhja on rajatud grillimiskoda.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kalmistu asub Mäksa vallas, Sudaste külas, Toru talust 100-150 m lääneloodes, Poka teeristist 50-100 m edelas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistut arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme ning kruusavedamisel leitud esemete põhjal (Katariina II aegne münt, hoburaudsõlg, spiraalsõrmus) on kalmistu dateeritud 13.-18. sajandisse.</span>


source: A
code: 12880
name: Kivikalme "Vareslepik"
type: Kalme
alt_id: 7-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme paikneb keset põllumaid ning koosneb suurtest raudkividest. Kalme asub tasasel maastikul, tõustes sellest kerge kühmuna kõrgemale. Kalme mõõtmed põhja-lõuna suunas on 35 m, ida-lääne suunas 20 m, keskosa tõuseb umbes 50 cm äärtest kõrgemale. Kalme on olnud varem suurem. Tema servad on kohati ära küntud, mistõttu on kalme kuju muutunud ebamääraseks. Kalme idapoolne serv vastu teed on kühmuline, põhja ja lääneservadele on aga veetud põllult rohkesti kive. Ka kalme keskele on loobitud väiksemaid kive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Tartu-Räpina-Värska maanteest u 200 m edelas ning Kingu talust u 400 meetrit kagus keset põldu asuvas metsatukas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud I aastatuhande II poolde. Kivikalmele kui vanale kirikuasemele on juhtinud tähelepanu kodu-uurija L. Rootsmäe oma käsikirjalises Võnnu kihelkonna muististe ülestähenduses (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1976. a mais passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12881
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu on maaharimisega lõhutud. Kalmistu suuruseks võib hinnata umbes 30 x 30 m suurust ala, sest nii suurel alal on leida luid, millest paljud on põlenud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kalmistu asub Tammevaldma külas Vainu talust 400 m SOO ja Sõõru talust 250 m SOS, Tamme küla ja Sootaga küla vahelise tee läänepoolsel küljel teest 20-50 m kaugusel. Pärast kalmet hakkab maapind lääne poole langema ja läheb üle Luutsna jõe luhaks. Topograafiliselt ei ole kalme kuidagi muust maapinnast eraldatav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistist on mainitud AI TA 106:12. Samuti rääkis 1993. a Vainu talu vanaperenaine A. Raudojale, et esimese Eesti Vabariigi ajal kündes tuli selle koha pealt luid maa seest välja. Muistise koha tegid kindlaks 20. mail 1995. a Andres Vindi ja Andres Tvauri. Külakalmistult leidsid nad ka leide: kaks klaasist helmest (valge ja sinise) ja mündi. Leiud paiknevad Tartu Ülikooli Arheoloogia kabinetis. Samuti on leitud sõrmus ja kogu kalmistu alalt inimluid, millest osad on põlenud.

Muistise võib leidude põhjal dateerida 13.-18. sajandisse.</span>


source: A
code: 12884
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu ei ole maastikuliselt eristatav, kuid ilmselt on tegemist keskaegse laibamatustega külakalmega. Külakalmed on Lõuna-Eestile iseloomulikud muistised, mis paiknevad maastikul iga 2-5 km tagant ning nad olid paralleelselt kasutuses kirikaedadega. Külakalmete matmiskombestikus põimusid kristilikud ja paganlikud traditsioonid, sageli pandi surnutele kaasa panuseid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Mäksa vallas, Võõpste külas, Võõpste raamatukogust tõenäoliselt kümmekond meetrit lõuna-edelas pargis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistut arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud 13.-18. sajandisse.</span>


source: A
code: 12885
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha kultuurkihile on iseloomulik sinakas-must pinnas, mis sisaldab rohkelt põlenud raudkivide purdu, keraamikat, loomaluid ja esemeid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb Nõo vallas, Aiamaa külas, Ipa ja Korbi talude vahelisel põllul kergelt ida suunas langeval laugjal seljandikul, teest 20-150 m idas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha avastas 1991. aastal Tartu Ülikooli arheoloogia kabineti töötaja A. Vindi. Muistist arheoloogiliselt uuritud ei ole, kuid pinnalt korjega saadud savinõukildude ja esemete põhjal on asulakoht dateeritud hilisrauaaega ja keskaega.</span>


source: A
code: 12886
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 74-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme asub muust maastikust kõrgemal kohal. Kalmes on võimalik eristada suuremaid kive, mis on osa kalme konstruktsioonist.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kooli talust 300 m loodes, Matsjaago talust 300 m läänes, Korbi talust 350 m edelas põllust esile tõusval kingul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud esimese aastatuhande esimesse poolde.</span>


source: A
code: 12887
name: Kivikalme "Vana kabel"
type: Kalme
alt_id: 1658
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on maastikuliselt eristatav, asub soise ala kõrgemal kohal. Kalme peal on näha sammaldunud kive, kuid need võivad olla sinna hiljem viidud - sel juhul võib kalme asuda nende all.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Nõo kihelkonnas.Kivikalme asub Nõo vallas, Aiamaa külas, Matu talu hoonetest 350 m loodes, karjalautadest 400 m lõunakagus, Aiamaa-Unipiha teest 30 m läänes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmet on arheoloogiliselt kaevanud C. v. Sievers 1877. aastal. Kalme on dateeritud I at I poolde. Muu hulgas on sealt leitud kärbissõlg.</span>


source: A
code: 12888
name: Kultusekivi "Kunkrikivi"
type: Kultusekivi
alt_id: 75-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pikliku kujuga, ida-lääne suunaline, mõõtmetega u 1,5 x 2,5 m. Kivisse on puuritud hilisemal ajal 19 kunstlikku auku (läbimõõduga u 1,5-3 cm ja sügavusega u 3-4 cm), kuid esineb ka varasemaid madalaid lohke.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub Nõo vallas, Aiamaa külas, Karujärve talust 250 m põhja, Karusoo talust 300 m lõuna-edela pool, maaparanduse kogutud kivihunnikust 50 m kagus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi arheoloogiliselt uuritud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud I aastatuhandesse e.m.a.</span>


source: A
code: 12889
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 2735
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub veidi kõrgemal künkal. Põhja suunas maapind alaneb ja muutub soiseks. Kalmest kagu suunas on langus järsk. Maastik on vaheldusrikas: kuplid vahelduvad madalate ja soiste nõgudega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Nõo kihelkonnas.Kalmistu on asunud teede ristumiskoha juures, nii et põhjast lõikab teda Tamsa külast tulev ja Lukele viiv tee, millelt keerab kalme lääneserva juurest kagu suunas väiksem Tiirike veski juurde viiv tee. Kalmistu asu nendest teedest moodustunud kolmnurgas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1936. a leiti siit võrkpalliväljaku rajamisel postiaugust luid ja mõned esemed. 1938. a kaevati kalmistut E. Ariste juhatusel ja saadi hulgaliselt põletamata luid ja leide. 

Kalmistu on dateeritud leiumaterjali põhjal 1. sajandisse ja kaitse alla võetud 1972. a.</span>


source: A
code: 12892
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha kultuurkihti iseloomustab ümbritsevast maastikust tumedam pinnas, kus esineb põlenud kive, keraamikat ja loomaluid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoha kultuurkiht paikneb Nõgiarust Tartu-Valga maanteele viiva tee põhjaküljel Kassavere talust lõunas u 200 x 60 m suurusel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha avastas 1991. aastal Andres Vindi. Asulakohta arheoloogiliselt kaevatud pole. Pinnalt korjena on sealt leitud kedrakeraamikat, graapeni jalg ning kaltsedonhelmes. Asulakoht on dateeritud II aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 12893
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha ala ulatub üle mitme eramukrundi. Asulakoha kultuurkihti iseloomustab ümbritsevast maastikust tumedam pinnas, kus esineb keraamikat ja kivipuru.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Nõo kirikust umbes 430-590 meetri kaugusel idakagu suunas, Järve tänava lõpus olevate eramute taga. Asulakoha suurus on u 160 x 60 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud 8.-18. sajandisse. Leiumaterjal koosneb valdavalt keraamikast.</span>


source: A
code: 12897
name: Kivikalme "Kabelimägi"
type: Kalme
alt_id: 1637
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub põllu sees veidi kõrgemal kohal, ümberringi maapind madaldub. Kalme peal kasvab kaks pihlakat. Kalmekividega ala on kujult ovaalne, N-S suunas u 5 m, W-O suunas 8 m. Võimalik, et kalme on varasemal ajal olnud suurem, kuid põlluharimise käigus on muistise servad ära küntud. Teadete kohaselt on kalme ümbrusest põllult leitud luid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb Tamsa-Luke ja Pangodi-Elva teeristist u 350 m kirde idas keset ristikupõldu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Kabelimäge“ arheoloogiliselt kaevatud ei ole, samuti puuduvad teated esemelistest leidudest. Siiski on kivikalme ümbert põllult leitud põletamata inimluid, mis viitab võimalusele, et kivikalme kasutuse lõpetades on maetud kalme ümbrusess. Kalmet on mainitud 1921. aastal Nõo kihelkonna muististe kirjelduses. Arvatavasti on tegemist rauaaja lõppu kuuluva kivikalmega.</span>


source: A
code: 12898
name: Kivikalme "Kullavare"
type: Kalme
alt_id: 1636
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asetseb looduslikul lääne-idasuunalisel seljandikul. Kalmest lõuna suunas maapind langeb tugevasti. Kalme tõuseb ümbrusest esile umbes meetri kõrguse pikliku künkana. Pikkus lääne-ida suunas on 1 m ja laius põhja-lõuna suunas 10 m. Kalmele on põllult veetud rohkesti kive.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Puhja kihelkonnas. Kivikalme paikneb Tamsa farmi edelaotsast ligikaudu 220 m mööda külavaheteed edela pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet kaevas 1903. a R.Hausmann, mille kohta ta avaldas ka 1904. aastal aruande ("Die Steinsetzung von Kulla-ware im Gesinde Reisa des Gutes Unnipicht im Kirchsp. Nüggen. Sitzungsberichte des Lelehrten Estnischen Gesellschaft 1903" ). Leiti hulgaliselt luid, pahksõlg ja poolik savinõu. Kalmet on kirjeldanud 1921. aastal A. Riisberg Nõo kihelkonna arheoloogilises kirjelduses.

Kalme võib dateerida I aastatuhande esimesse poolde ja on riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12902
name: Kalmistu "Koolussaare"
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub väiksel "soosaarel" ning on ümbritsetud madala märja alaga. Kalmistu alal kasvab mets ja võsa, ühtegi viidet muistisele peale kõrgema ala ei ole, puudub ka mälestise tähis.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Pindi talu maade soise ala soosaarel, Männiku talust 400 m kagus, Sepa talust 700 m edelas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud 13.-18. sajandisse.</span>


source: A
code: 12903
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistis asub põllumaal, praeguseks on säilinud vaid raskesti eristatav 40 x 30 meetrine kivine ala.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Unipiha külas Pindi talu maal, mõisast umbes pool kilomeetrit põhja pool, Vana-Pikkeri talust u 100 m kirdes, Aiamaa külla viivast teest ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud esimese aastatuhande esimesse poolde.</span>


source: A
code: 12904
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1659
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme paikneb looduslikul künkal, mis on tee ehitusega läbi lõigatud. Kalmest läänes, u 30 m kaugusel asub ka ohvrikivi (reg nr 12906). Kivikonstruktsioone pole võimalik eristada. Kalmel kasvavad noored tammed, mis on sinna arvatavasti istutatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Nõo vallas, Unipiha külas, Unipiha mõisa härrastemajast 600 m ida pool, Unipiha-Lätiküla tee põhjaküljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet on arheoloogiliselt kaevanud 1883. aastal C. Grewingk. Saadud leidude põhjal kuulub kalme 3.-6. sajandisse.</span>


source: A
code: 12905
name: Linnus "Unipiha linnamägi"
type: Linnus
alt_id: 1638
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnus paikneb Kagu-Eesti lainja lavamaa ja Otepää kõrgustiku künkliku maastiku siirdealal. Linnusest mõnisada meetrit põhja poole jääb ligikaudu ida-läänesuunaline soine Tatra-Voika ürgorg. Linnus paikneb kirde- edelasuunalise seljaku kõige kõrgemate ja järsemate nõlvadega kirdeotsal.Linnuse pindala on ligikaudu 100 m2. Õuepinna pikkus 49 m, laius 24-25 m, kagunõlva kõrgus 10,6 m, loodenõlva kõrgus 11,3 m ja kirdenõlva kõrgus 14 m, kusjuures 11. ja 8. meetri vahel on astang.Edelapoolse otsavalli sisenõlva kõrgus on 1,4 m. Linnuse nõlvad ja enamus õuepinnast on kaetud metsaga.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kambja kihelkonnas. Linnus paikneb Kambja-Nõo tee lõunaküljel Virulase külas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arheoloogiliste kaevamiste käigus (1968-1970, Mare Aun) leiti kividest laotud leease ja ühe kersiasahju vare. Linnuse vallis, mis on kuhjatud varasemate puitehitiste rusudele, leiti märke vähemalt kolmest ehitusjärgust. Valli väliskülg oli kuni 1 m paksuselt raudkividega kaetud. Arvatavasti võis valli sees olla puitkonstruktsioone. Linnuse viimasel perioodil on valli kõrgendatud kruusa pealetoomisega. Linnse kirde-, ida-, kagu- ja edelajalamil on muinasaegne asulakoht. Radiosüsiniku ja leiumaterjali järgi otsustades oli linnus kasutusel 3.-4. ja 7.-11. sajandil (Eesti Arhitektuur 4, 1999, lk 91).</span>


