# places

source: A
code: 12906
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvrikivi on suhteliselt madal, umbes põlvekõrgune, pealt lame. Looduslikke ega kunstlikke lohke kivil pole.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub Nõo vallas, Unipiha külas, Unipiha mõisa härrastemajast 600 m ida pool, Unipiha-Lätiküla tee põhjaküljel. Ohvrikivist tõenäoliselt 30 m ida suunas asub Unipiha kivikalme (reg nr 12904).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvrikivi arheoloogiliselt uuritud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud II aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 12908
name: Kivikalme "Jaagupi kivistik"
type: Kalme
alt_id: 1657
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pärast arheoloogilisi kaevamisi on kalmest järel II-VI tarandi suured müürikivid. Halvemini säilinud I tarand kalme idaotsas lammutati täielikult. Kalme läänepoolsel otsal (tarandid IX ja X) taastati pärast kaevamist tema esialgne välisilme: säilinud müürikivid jäeti oma kohale, tarandite täitematerjal toodi tagasi ja kaeti mätastega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Nõo kihelkonnas.Kalme asetseb Voika oja lõunaäärel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet kaevasid esmakordselt 1887. a. G. Loeschcke ja P. S. Viskovatov, kes tegid sellesse mõned augud. Ulatuslikumad kaevamised korraldas Tartu Ülikooli Arheoloogia Kabinet 1933. a H.Moora ja 1934.-1935. a H. Moora ja A. Vassara juhtmisel. Kalme kaevamisi lõpetas 1938. a E. Ariste. Kalmest on saadud 806 leidu, mis viidi säilitamiseks koos kaevamisaruannete, plaanide ja fotodega  Ajaloo Instituudi arheoloogia ja etnograafia sektoris. Kalmet on kirjeldatud 1921. a A.Riisberg Nõo kihelkonna kirjelduses. Kalme ehituse üksikasjalikuma kirjelduse ja leidude analüüsi on avaldanud S.Laul 1962. aastal teoses "Arheoloogiline kogumik II".

Kalme ehituse ja leiumaterjali alusel võib kalme dateerida 3.-5. sajandisse ja on riikliku kaitse alla võetud 1964. a.</span>


source: A
code: 12909
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha alal on talu õue- ja aiamaa. Erilisi varasemale asustusele viitavaid silmaga nähtavaid tunnuseid ei ole. Maaharimisel võivad aga pinnasest välja tulla arheoloogilised leiud.</span>


source: A
code: 13490
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1251
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on laugete nõlvadega, kusjuures tema loodenõlv on kõrgem ja järsem, kagunõlv aga aga laugem ja madalam. Kääpa läbimõõt on 12 meetrit ja kõrgus 0,7-0,8 meetrit. Kääpa idanõlval on madal, kinnikasvanud lohk. Muistise peal kasvavad noored kuused ning asetseb kaks kändu. Kraav on jälgitav kagujalamil.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Võhandu jõe oru paremal pervel, Võru-Räpina maanteest umbes 100 meetrit läänepool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paidra V kääpaid on maininud Dr. Fr. Kreutzwald. Samut on neist juttu ka Jaan Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on kirjeldanud neid kääpaid O. Urgart Pindi valla (Rõuge kihelkonna kirjelduses). Kääbaskalmistu kuulub I aastathande teise poolde. Kääbastik on kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13491
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1252
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on võrdlemisi ühtlaselt kõrgemate nõlvadega, kusjuures tema põhjanõlv on järsem ja kõrgem, lõunanõlv aga madalam ja laugem. Kääpa läbimõõt on 9 meetrit ja kõrgus 1,1 meetrit. Kääpal kasvavad noored kuused ja mänd.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Võhandu jõe paremal pervel, umbest 60 meetrit Võru-Räpina maanteest läänepool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paidra V kääpaid on maininud dr Fr. Kreutzwald. Samut on neist juttu ka Jaan Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on kirjeldanud neid kääpaid O. Urgart Pindi valla (Rõuge kihelkonna kirjelduses). Kääbaskalmistu kuulub I aastatuhande teise poolde. Kääbastik on kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13492
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1253
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on laugete nõlvadega, pealt lame. Lõunakülg on laugem ja madalam kui põhjakülg. Muistise läbimõõt on 10 meetrit ja kõrgus 1, 2 meetrit. Kääpal kasvavad noored kuused ja üksikud männid. Kraav kääpa ümber pole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Võhandu jõe paremal pervel, umbes 50 meetrit Võru-Räpina maanteest läänepool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paidra V kääpaid on maininud dr Fr. Kreutzwald. Samut on neist juttu ka Jaan Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on kirjeldanud neid kääpaid O. Urgart Pindi valla (Rõuge kihelkonna kirjelduses). Kääbaskalmistu kuulub I aastatuhande teise poolde. Kääbastik on kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13493
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1254
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna madal, laugete nõlvadega, pealt lame. Mõnevõrra kõrgem ja järsem on kääpa lääneosa. Kääpa läbimõõt on ca 9m, kõrgus on ca 0,9 m. Kääbas on võrdlemisi hästi säilinud, vaid tema kirdeosas on jälgitav madal, samblaga kaetud lohk. Kraav kääpa ümber pole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13493-13502) asub endise jaotuse järgi Rõuge kihelkonnas, Pindi vallas, Paidra külas. Kääpad paiknevad Võru-Räpina maantee ja Võhandu jõe vahelises metsas, nõrgalt lainjal liivikul. Kääbaskalmistu koosneb üheksast ümmargusest ja ühes piklikust kääpast. Kääbas reg nr 13493 asub Võru-Räpina maanteest ligikaudu 150 m lääne pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Paidra rühma kääpaid (mälestise reg nr 13493-13502) on käinud vaatamas Fr. R. Kreutzwald (Dr. Fr. Kreutzwald, Mittheilung über alte Gräber in der Umgegend Werros. Archiv für Geschicte Liv-, Esth- u. Curlands, Bd. 6. Reval 1851, lk 81 ja 93). Märkides, et osa kääpaid on ümmargused, osa piklikud, kusjuures piklike suund on läänest itta. Kääbastest on juttu ka J. Jungile saadetud kirjades, lk 132 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Seejuures lisatakse, et kääpad on lõhutud. Kääpaid on kirjeldanud 1922.a ka O. Ugart Rõuge kihelkonna kirjelduses, lk 6 (käsikiri Ajaloo Instituudis). O. Ugarti andmeil olevat seda kääbaste rühma kaevanud Pindi mõisa pärishärra von zur Mühlen, samuti Tartust tulnud mees dr Schuzenberg. Kaevamisel olevat leitud vaid põlenud luupuru. Rahvasuus tuntakse seda kohta rootsi (so Põhjasõja aegse) lahingupaigana. Kääbaskalmistu on võetud riikliku kaitse alla 1964. a.</span>


source: A
code: 13494
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1255
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Väga kõrge ja järskude nõlvadega, eriti tema põhjakülg, madalam ja veidi laugem on kääpa lõunakülg. Kääpa läbimõõt on 20 m, kõrgus 2,4 m. Kääbas on mõnevõrra lõhutud: tema keskel on madal lohk, väiksem lohk on kääpa kirdejalamil, madalamaid lohke võib märgata ka kääpa põhja-, lõuna- ning edelanõlval. Lohud on vanad ja kestud samblakattega. Kraav kääpa ümber pole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13493-13502) asub endise jaotuse järgi Rõuge kihelkonnas, Pindi vallas, Paidra külas. Kääpad paiknevad Võru-Räpina maantee ja Võhandu jõe vahelises metsas, nõrgalt lainjal liivikul. Kääbaskalmistu koosneb üheksast ümmargusest ja ühes piklikust kääpast. Kääbas reg nr 13494 asub kääpas reg nr 13493 12 m kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Paidra rühma kääpaid (mälestise reg nr 13493-13502) on käinud vaatamas Fr. R. Kreutzwald (Dr. Fr. Kreutzwald, Mittheilung über alte Gräber in der Umgegend Werros. Archiv für Geschicte Liv-, Esth- u. Curlands, Bd. 6. Reval 1851, lk 81 ja 93). Märkides, et osa kääpaid on ümmargused, osa piklikud, kusjuures piklike suund on läänest itta. Kääbastest on juttu ka J. Jungile saadetud kirjades, lk 132 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Seejuures lisatakse, et kääpad on lõhutud. Kääpaid on kirjeldanud 1922.a ka O. Ugart Rõuge kihelkonna kirjelduses, lk 6 (käsikiri Ajaloo Instituudis). O. Ugarti andmeil olevat seda kääbaste rühma kaevanud Pindi mõisa pärishärra von zur Mühlen, samuti Tartust tulnud mees dr Schuzenberg. Kaevamisel olevat leitud vaid põlenud luupuru. Rahvasuus tuntakse seda kohta rootsi (so Põhjasõja aegse) lahingupaigana. Kääbaskalmistu on võetud riikliku kaitse alla 1964. a.</span>


source: A
code: 12911
name: Kalmistu "Kabelimägi"
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub looduslikul künkal, mida piirab läänest võsa. Kalmistul paikneb söötis heinamaa, aktiivset põlluharimist mälestisel ega ka selle kaitsevööndis ei toimu.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Pauli talu maadel, Puhja-Konguta teest keskmiselt 50 m kaugusel idapool, Kessi talust u 150 m kirdes 70 x 50 meetrisel maa-alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on Lõuna-Eestile iseloomuliku keskaegse külakalmega. Külakalmed olid paralleelselt kasutuses kirikuaedadega ning nendesse maeti 2-3 lähedal paikneva küla surnud. Matmiskombestikus ühinesid nii kristlikud kui paganlikud traditsioonid ning kombeks oli surnutele kaasa panna ka panuseid. Külakalmed on laias laastus dateeritud 13.-18. sajandisse. Kõnealust mälestist arheoloogiliselt uuritud ei ole.</span>


source: A
code: 12912
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha alal on talu õue- ja aiamaa. Silmaga nähtavaid asula tunnuseid ei ole. Maaharimisel võivad aga pinnasest välja tulla arheoloogilised leiud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha leidis 1993. aastal Andres Vindi Tartu Ülikoolist. Asulakoht on dateeritud II aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 12913
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tinni talu elamust 50-100 m kirdes, aiamaa servas ning aiamaa ja talu sissesõidutee vahelisel söödil.  Visuaalsel vaatlusel eristamisvõimalus väike, künni käigus võib leida inimluid.</span>


source: A
code: 12914
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1666
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Puudega kaetud kuni 1 m küngas. Kivid on kõik sammaldunud. Kivid künka idaservas on kõik sügavamal maa sees. Künka põhjaserval keldri lähedal on kivihunnik ja lõunaotsa juures sügav auk. Teepoolses otsas on kivirist, mis on ümber kukkunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal Puhja kihelkonnas. Kalmistu paikneb Ulila-Võllinge maanteest vahetult ida pool, kõrgemal looduslikul künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu selgitasid välja Elva koduloomuuseumi töötajad. Lähedal asuva keldri ehitamisel olla leitud pealuid, sõrmuseid ja sõlgi. 

Kalmistu kuulub arvatavasti 15.-18. sajandisse ja on kaitse alla võetud 1977. aastal.</span>


source: A
code: 12915
name: Kavilda vasallilinnuse "Siidrilinn" kultuurkiht
type: Linnus
alt_id: 1661
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ebakorrapärase kujuga linnuse ala ümbritsenud ringmüür on kogu ulatuses rohtunud vallina jälgitav. Linnuse õuel olnud ehitiste jäänused on paiguti avatud ja ilmastiku mõju all. Linnusele on viimase sõja ajal kaevatud ka kaitsekraav, millega on linnuseehitust lõhutud. Linnusel kasvavad pihlakad ja umbrohi.
Kavilda vasallilinnuse "Siidrilinn" kultuurkiht kattub maa-alaliselt ehitismälestisega reg-nr 7246 Kavilda linnuse territoorium 15.-16. saj. Kultuurkiht võib sisaldada ka muinaslinnuse Siidrelinna jäänukeid, kuid muinaslinnuse olemasolu enne vasallilinnuse rajamist ei ole arheoloogiliselt veel kindlaks tehtud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kunagine vasallilinnus asub endise jaotuse järgi Tartumaal Puhja kihelkonnas. Vasallilinnus paikneb Tartu-Viljandi maanteel olevast Kavilda ürgorust põhja pool.</span>


source: A
code: 12916
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 26-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kohal on palju eri suuruses kive, kuid kuna sinna on pikka aega kive lisaks peale toodud, siis on kalmet ennast raske eristada.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal Puhja kihelkonnas. Kivikalme asub Puhja vallas, Mõisanurme külas, Kiviaia talust u 40 m edelas, Gabrieli talust u 510 m loodes, Puhja-Nasja teest u 400 m põhja pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme leiti inspekteerimisel 1976. aastal. Kalmet arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud I at I pool - II at algus.</span>


source: A
code: 12917
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 27-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme paikneb põllumaal. Põldudelt on kive kalme peale lisaks toodud ja sellega kalme keskosa ümber kuhjatud kivivall. Väliselt meenutabki kõrget põllukivihunnikut.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal Puhja kihelkonnas. Kivikalme paikneb Puhja-Rämsi teest põhja pool. Kivikalmest lõuna poole jääb kivikalme reg nr 12918.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme leiti inspekteerimisel 1976. aastal. Kalmet arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud I at I pool - II at algus.</span>


source: A
code: 12918
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 28-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme paikneb põllumaal. Põldudelt on kive kalmele lisaks toodud, mistõttu kalme ulatust ei ole võimalik täpselt kindlaks teha.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal Puhja kihelkonnas. Kivikalme paikneb Puhja-Rämsi teest põhja pool. Kivikalmest põhja poole jääb kivikalme reg nr 12917.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme leiti inspekteerimisel 1976. aastal. Kalmet arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud I at I pool - II at algus.</span>


source: A
code: 12919
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 23-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme  servad on põllukivide kokkulükkamisel lõhutud ja kive on kalme peale lükatud.
Väliselt  meenutabki kalme ligikaudu 1,5 m kõrgust põllukivihunnikut, mõõtmetega põhja-lõuna suunas ligikaudu 25 meetrit ja ida-lääne suunas 12 meetrit, kalme lõunapoolses osas kasvavad põõsad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal Puhja kihelkonnas. Kivikalme paikneb Tartu-Viljandi maantee ja Puhja-Rämsi teede vahelisel alal, jäädes Tartu-Viljandi maanteest põhja poole. Maastikulisel paikneb kalme kergelt lainelisel maastikul. Kalmest edelasse jääb kivikalme reg nr 12920.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme võimalik kuuluvus jääb ajavahemikku II aastatuhande I poolest kuni II aastatuhande alguseni. Puhja kihelkonna kirjelduses 1921. a (käsikiri ajaloo Instituudis) on märgitud Laatsi talu põllus olevaid kiviridu umbes 50 m laiusel ja 350 m pikkusel alal Paaris kohas olla näha olnud 16-17 sammu läbimõõduga kiviringe. Rahvapärimuse kohaselt olla vanapagan neist kividest Võrtsjärvele silda tahtnud ehitada. Kalmest leide ei ole teada. Mälestisele on koostanud 1976. a passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12920
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 24-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme paikneb põllumaal Tartu-Viljandi maanteest põhja pool. Kalme servad on põllukivide kokkulükkamisel lõhutud ja kive on kalme peale lükatud.
Väliselt  meenutabki kalme põllukivihunnikut, mõõtmetega põhja-lõuna suunas ca 10meetrit ja ida-lääne suunas 13 meetrit.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal Puhja kihelkonnas. Kivikalme paikneb Tartu-Viljandi maantee ja Puhja-Rämsi teede vahelisel alal, jäädes Tartu-Viljandi maanteest põhja poole. Maastikulisel paikneb kalme kergelt lainelisel maastikul. Kalmest kirdesse jääb kivikalme reg nr 12919 ja loodekaarde kalme reg nr 12921.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme võimalik kuuluvus jääb ajavahemikku II aastatuhande I poolest kuni II aastatuhande alguseni. Puhja kihelkonna kirjelduses 1921. a (käsikiri ajaloo Instituudis) on märgitud Laatsi talu põllus olevaid kiviridu umbes 50 m laiusel ja 350 m pikkusel alal Paaris kohas olla näha olnud 16-17 sammu läbimõõduga kiviringe. Rahvapärimuse kohaselt olla vanapagan neist kividest Võrtsjärvele silda tahtnud ehitada. Kalmest leide ei ole teada. Mälestisele on koostanud 1976. a passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12921
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 25-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme servadesse on juurde toodud põllukive ja neid seal ka traktoriga osaliselt kalme peale lükatud. Väliselt meenutabki kalme põllukivihunnikut, mõõtmetega põhja-lõuna suunas ligikaudu 30 meetrit ja ida-lääne suunas 33 meetrit. Kalmel kasvavad mõned pihlakad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal Puhja kihelkonnas. Kivikalme paikneb Tartu-Viljandi maantee ja Puhja-Rämsi teede vahelisel alal, jäädes Tartu-Viljandi maanteest põhja poole. Maastikulisel paikneb kalme kergelt lainelisel maastikul. Kalmest edelasse jääb kivikalme reg nr 12920.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme võimalik kuuluvus jääb ajavahemikku II aastatuhande I poolest kuni II aastatuhande alguseni. Puhja kihelkonna kirjelduses 1921. a (käsikiri ajaloo Instituudis) on märgitud Laatsi talu põllus olevaid kiviridu umbes 50 m laiusel ja 350 m pikkusel alal Paaris kohas olla näha olnud 16-17 sammu läbimõõduga kiviringe. Rahvapärimuse kohaselt olla vanapagan neist kividest Võrtsjärvele silda tahtnud ehitada. Kalmest leide ei ole teada. Mälestisele on koostanud 1976. a passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12922
name: Ohvriallikas "Kave läte"
type: Ohvriallikas
alt_id: 38-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kinni vajumise tõkestamiseks on allikas toestatud betoonist kaevurakkega. Allikast jookseb välja paarikümne sentimeetri laiune kraav. Allikas on selgeveeline ning aktiivselt kasutuses, põhjas võib näha münte ning mälestise märgi külge on riputatud riideräbalaid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis paikneb Mõisanurme külas, Kavilda õigeusu kirikust 300 m idas. Vana Tartu-Viljandi mnt lõunaküljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Allika kultuslik kasutusaeg on dateeritud II aastatuhandesse. Rahvapärimuses räägitakse, et allikas oli Kavilda õigeusu kiriku püha allikas, millest toodi ristivett. Allika vesi aitas ka silmahaiguste vastu.</span>


source: A
code: 12923
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1662
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümarovaalse põhiplaaniga, mõõdud 15 x 13 meetrit, kõrgus 0,3 meetrit. Kalme pind on mätastunud, kust paistavad välja suuremate kivide nukid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Puhja kihelkonnas. Kivikalme paiknev Ulila-Võllinge teest ligikaudu 200 m loodekaares avatud maastikul. Maastikuliselt paikneb kivikalme lainjal tasandikul. Kivikalmest reg nr 12923 loode poole jääb kivikalme reg nr 12924.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub I aastatuhande I poolde. Kivikalmet Nasja külas on nimetanud A. Riisberg Puhja kihelkonna arheoloogilises kirjelduses 1921. a, lk 2 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kalmetest on palju kive ära viidud. Mälestisele on koostanud passi 1978. a arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12924
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1663
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme algseid mõõte pole võimalik tuvastada, umbes 32 x 14 meetrit. Kalmet on kõvasti lõhutud ja sellele veetud hulgaliselt põllukive.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Puhja kihelkonnas. Kivikalme paiknev Ulila-Võllinge teest ligikaudu 200 m loodekaares avatud maastikul. Maastikuliselt paikneb kivikalme lainjal tasandikul. Kivikalmest reg nr 12924 kagu poole jääb kivikalme reg nr 12923.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub I aastatuhande I poolde. Kivikalmet Nasja külas on nimetanud A. Riisberg Puhja kihelkonna arheoloogilises kirjelduses 1921. a, lk 2 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kalmetest on palju kive ära viidud. Mälestisele on koostanud passi 1978. a arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 12925
name: Kivikalme "Varrete"
type: Kalme
alt_id: 1664
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ovaalse põhiplaaniga 34 x 14 meetrit, kõrgus u 0,5 meetrit. Mitmest kohast lõhutud, peale veetud põllukive.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Puhja kihelkonnas. Kivikalme paiknev Ulila-Võllinge teest ligikaudu 120 m loodekaares avatud maastikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme peaks kuuluma I aastatuhande I poolde. Kivikalmet on kirjeldanud A. Riisberg Puhja kihelkonna arheoloogilises kirjelduses 1921. a. Juba tollal oli osa kalmest ära lõhutud, allesjäänud kivid aga paiknesid ridadena. 
Riikliku kaitse alla on võetud 1964. a.</span>


source: A
code: 12926
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1667
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Looduslik rändrahn, Suurim pikkus NW-SO on 3,25 meetrit, laius NW 2 meetrit, SO 1,5-1,7 meetrit, kivi kõrgus 1,1-0,5 meetrit.
Kivi pealispind on suures osas murenenud, kivi pinnal on jälgitavad 15 lohku või lohuaset, läbimõõtudega 5-8 sentimeetrit.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Puhja kihelkonnas.Viina talust u 75 m loodes, Puhja-Vihavu teest u 30 m edelas, Tartu-Viljandi mnt-st 450 m loodes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on dateeritud ajavahemikku I aastatuhande II pool kuni II aastatuhat. Kultusekivi on lähemalt kirjeldanud A. Riisberg Puhja kihelkonna kirjelduses 1921. a (käsikiri Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 12927
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1668
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi mõõdud on u 3 x 4 m, kivi laskub kirde suunas ning selle kõrgus on 20 cm - 1m. Kivil on u 4-5 cm läbimõõduga lohud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Puhja kihelkonnas.Kultusekivi asub Puhja vallas, Tänassilma külas, Tatriku talu hoonetest u 550 m ja Tartu-Viljandi maanteest u 1 km loodes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi arheoloogiliselt uuritud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud I aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 12928
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha alal on talu õue- ja aiamaa. Erilisi varasemale asustusele viitavaid silmaga nähtavaid tunnuseid ei ole. Maaharimisel võivad aga pinnasest välja tulla arheoloogilised leiud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Leidsid Andres Vindi ja Andres Tvauri Tartu Ülikoolist 1994. aastal.</span>


source: A
code: 12929
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1669
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>7,7 meetrise ümbermõõduga rändrahn, kõrgusega maapinnast 1,1-1,6 meetrit. Kivil on kokku loetletud 96 väikesemõõdulist lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Puhja kihelkonnas. Lohukivi paikneb Puhja-Vihavu maanteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kultusekivi lainjal tasandikul, avatud maastikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi kuulub I aastatuhande teise poolde eKr ja on riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12933
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 22-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme asub põllumaal. Väliselt meenutab madalat rohtunud põllukivihunnikut. Siia ka on kalmekividele lisaks põllukive juurde veetud, mis rikuvad kalme väljanägemist.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Puhja kihelkonnas. Kalme asub Viljandi-Tartu maantee ja Elva mineva tee ristist u 700 m lõuna pool, Männiku talust u 280 meetrit loodes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme on dateeritud ajavahemikku I aastatuhande I pool - II aastatuhande algus.</span>


source: A
code: 12934
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 117-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu paikneb Ervu kruusakarjääri idaserval ning sellest idapoole jääval põllul. Tegemist on silmapaistvalt suure kalmistuga, mis on olnud väga pikka aega kasutuses. Kalmistu mõõtmeteks ida-lääne suunas on u 110 m, põhja-lõuna suunas samuti u 110 m. Kalmistu läänepoolne osa on saanud kruusakarjääri laiendamise tõttu kahjustada. Matused paiknevad kalmistul hinnanguliselt u 1 m sügavusel ümbritsevast maapinnast.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Tulimäe kruusakarjääri kirdepoolsel kaldal, Rannu-Valguta maanteelt karjääri viiva tee otsalt 150-250 m loode pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rahvatraditsioonis on kalmistu talletunud katkuaegse matusepaigana. Vanasti olevat kalmistu ala kujutanud endast keset lagedat põldu seisvat võsatukka. Vanemate ümberkaudsete inimeste sõnul olevat esmakordselt kalmistu peale põld tehtud alles tsaariaja lõpus e 20. sajandi algul. Kündmise käigus olla korduvalt leitud luid ning mitmesuguseid ehteid, millset osa jõudnud ka muuseumi. 
Rahvapärimus räägib, et varem olla kohta tuntud Tulimäe nime all ning mäega soses on räägitud ka kunagisest pühast hiiekohast. Tulimäele olevat vanasti sõdade ajal vaenlase sünnaku puhul tehtud märgutuld, mis paistnud ära Võrtsjärve teisele kaldale.
Rohkem luid hakkas välja tulema seoses mäle rajatud kruusakarjääri rajamisega.
1989.-1990. aastal toimusid Heiki Valgu juhatamisel kruusakarjääri idapoolsele äärele ulatuval kalmistualal päästekaevamised. Kaevamiste käigus uuriti läbi 103 laibamatust, mis saadud leidude põhjal dateeriti 13.-18. sajandisse. Kalme rajamise aeg jääb väheste leidude tõttu ebaselgeks, kuid matusepaik näib olevat kasutusele võetud noorema rauaaja (850-1250) alguspoolel. Ervu muinaskalmistu on sisaldanud nii laiba- kui põletusmatuseid. Viimaste puhul jääb paraku selgusetuks, kas need pärinevad maa-alustest haudadest või täielikult hävinenud kivikalmest (Valk, H. 1991. Aruanne Ervu küla Päeva talu maal asuva külakalmistu päästekaevamistest 1989. ja 1990. aastal).</span>


source: A
code: 12936
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1673
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on varem olnud ümmarguse kujuga, läbimõõduga 16 m. Kalme servi on künniga tugevalt lõhutud, mistõttu on see omandanud kirde-edela suunas pikliku kuju ja säilitanud vaid selles suunas endise läbimõõdu. Vastassuunas on kalme läbimõõt vähenenud 10 meetrile. Kalme kõrguse ei saa praegu enam määrata, sest põldudelt on siia aetud palju kive, õlgi, maisivarsi ja muud rämpsu. Varasematel aegadel on kalme olnud 1-1,5 m kõrge.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas Rannu kihelkonnas Unikülas Petseri talu maal, umbes 200 m taluhoonetest edelas. Kalmeks on valitud ümbrusest veidi kõrgem koht, millelt avaneb vaade järvele ja ümbrusele.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Uniküla kivikalmet on kirjeldanud E. Laid 1923. a Rannu kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses. Teaduslikke kaevamisi ei ole kalmel läbi viidud ja leide ei ole. Kivikalme võib dateerida välise kuju ja ümbruskonna kivikalmest saadud leidude alusel I aastatuhandesse ja II aastatuhande algusesse.

Mälestis on riikliku kaitse alla võetud 1964. a.</span>


source: A
code: 13558
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 58-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümarkääbas läbimõõduga 8,00 meetrit ja kõrgusega 55 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) asub endise jaotuse järgi Setumaal, Petseri vallas Obinitsa külas. Kääpad asuvad Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ääres, mõlemal pool teed, Obinitsa surnuaiast vahetult põhja ja kirde pool. Kääbaskalmistu asub sealse Tuhkavitsa oru läänekaldal, liivasel tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbaskalmistu koosneb 31 liivakääpast, neist 6 on pikad kääpad ja 25 ümarkääpad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) kuulub I aastatuhande II poolde. Varaseimad andmed kääbaskalmistu kohta pärinevad 1913. a, mil Vene asjaarmastaja arheoloog V. N. Kreiton kaevas siin kokku 7 kääbast, neist üks oli pikk ja ülejäänud ümmargused kuhjatised. Peale põlenud luude leidis ta neist kääbastest ka savinõukilde. Kääpaid on kirjeldanud ka O. Parmas, Petseri valla arheoloogilises ja topograafilises kirjelduses 1922. a, lk 13-18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kahjuks ei ole O. Parmase poolt märgitud kääbaste koguarvu, kuid arvata võib, et see oli mõnevõrra suurem praegusest arvust. Kääpad on riikliku kaitse all 1964. aastast.</span>


source: A
code: 13559
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 59-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Piklik kääbas. Pikkus 26 meetrit, laius 5,90 meetrit, kõrgus kuni 80 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) asub endise jaotuse järgi Setumaal, Petseri vallas Obinitsa külas. Kääpad asuvad Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ääres, mõlemal pool teed, Obinitsa surnuaiast vahetult põhja ja kirde pool. Kääbaskalmistu asub sealse Tuhkavitsa oru läänekaldal, liivasel tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbaskalmistu koosneb 31 liivakääpast, neist 6 on pikad kääpad ja 25 ümarkääpad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) kuulub I aastatuhande II poolde. Varaseimad andmed kääbaskalmistu kohta pärinevad 1913. a, mil Vene asjaarmastaja arheoloog V. N. Kreiton kaevas siin kokku 7 kääbast, neist üks oli pikk ja ülejäänud ümmargused kuhjatised. Peale põlenud luude leidis ta neist kääbastest ka savinõukilde. Kääpaid on kirjeldanud ka O. Parmas, Petseri valla arheoloogilises ja topograafilises kirjelduses 1922. a, lk 13-18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kahjuks ei ole O. Parmase poolt märgitud kääbaste koguarvu, kuid arvata võib, et see oli mõnevõrra suurem praegusest arvust. Kääpad on riikliku kaitse all 1964. aastast.</span>


source: A
code: 13560
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 60-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Piklik kääbas. Pikkus 15,80 meetrit, laius 8,10 meetrit ja kõrgus kuni 1,00 meeter.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) asub endise jaotuse järgi Setumaal, Petseri vallas Obinitsa külas. Kääpad asuvad Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ääres, mõlemal pool teed, Obinitsa surnuaiast vahetult põhja ja kirde pool. Kääbaskalmistu asub sealse Tuhkavitsa oru läänekaldal, liivasel tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbaskalmistu koosneb 31 liivakääpast, neist 6 on pikad kääpad ja 25 ümarkääpad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) kuulub I aastatuhande II poolde. Varaseimad andmed kääbaskalmistu kohta pärinevad 1913. a, mil Vene asjaarmastaja arheoloog V. N. Kreiton kaevas siin kokku 7 kääbast, neist üks oli pikk ja ülejäänud ümmargused kuhjatised. Peale põlenud luude leidis ta neist kääbastest ka savinõukilde. Kääpaid on kirjeldanud ka O. Parmas, Petseri valla arheoloogilises ja topograafilises kirjelduses 1922. a, lk 13-18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kahjuks ei ole O. Parmase poolt märgitud kääbaste koguarvu, kuid arvata võib, et see oli mõnevõrra suurem praegusest arvust. Kääpad on riikliku kaitse all 1964. aastast.</span>


source: A
code: 13561
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 61-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kolmest kokkukasvanud kääpast idapoolseim. Läbimõõt 11,30 meetrit, kõrgus 1,25 meetrit.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) asub endise jaotuse järgi Setumaal, Petseri vallas Obinitsa külas. Kääpad asuvad Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ääres, mõlemal pool teed, Obinitsa surnuaiast vahetult põhja ja kirde pool. Kääbaskalmistu asub sealse Tuhkavitsa oru läänekaldal, liivasel tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbaskalmistu koosneb 31 liivakääpast, neist 6 on pikad kääpad ja 25 ümarkääpad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) kuulub I aastatuhande II poolde. Varaseimad andmed kääbaskalmistu kohta pärinevad 1913. a, mil Vene asjaarmastaja arheoloog V. N. Kreiton kaevas siin kokku 7 kääbast, neist üks oli pikk ja ülejäänud ümmargused kuhjatised. Peale põlenud luude leidis ta neist kääbastest ka savinõukilde. Kääpaid on kirjeldanud ka O. Parmas, Petseri valla arheoloogilises ja topograafilises kirjelduses 1922. a, lk 13-18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kahjuks ei ole O. Parmase poolt märgitud kääbaste koguarvu, kuid arvata võib, et see oli mõnevõrra suurem praegusest arvust. Kääpad on riikliku kaitse all 1964. aastast.</span>


source: A
code: 13562
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 62-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kokkuliitunud kääbastest keskmine. Läbimõõt 7,20 meetrit, kõrgus 75 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) asub endise jaotuse järgi Setumaal, Petseri vallas Obinitsa külas. Kääpad asuvad Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ääres, mõlemal pool teed, Obinitsa surnuaiast vahetult põhja ja kirde pool. Kääbaskalmistu asub sealse Tuhkavitsa oru läänekaldal, liivasel tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbaskalmistu koosneb 31 liivakääpast, neist 6 on pikad kääpad ja 25 ümarkääpad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) kuulub I aastatuhande II poolde. Varaseimad andmed kääbaskalmistu kohta pärinevad 1913. a, mil Vene asjaarmastaja arheoloog V. N. Kreiton kaevas siin kokku 7 kääbast, neist üks oli pikk ja ülejäänud ümmargused kuhjatised. Peale põlenud luude leidis ta neist kääbastest ka savinõukilde. Kääpaid on kirjeldanud ka O. Parmas, Petseri valla arheoloogilises ja topograafilises kirjelduses 1922. a, lk 13-18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kahjuks ei ole O. Parmase poolt märgitud kääbaste koguarvu, kuid arvata võib, et see oli mõnevõrra suurem praegusest arvust. Kääpad on riikliku kaitse all 1964. aastast.</span>


source: A
code: 13563
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 63-k
same: A.13563
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kolmesest grupist läänepoolseim. Läbimõõt 11,50 meetrit, kõrgus 1,15 meetrit.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) asub endise jaotuse järgi Setumaal, Petseri vallas Obinitsa külas. Kääpad asuvad Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ääres, mõlemal pool teed, Obinitsa surnuaiast vahetult põhja ja kirde pool. Kääbaskalmistu asub sealse Tuhkavitsa oru läänekaldal, liivasel tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbaskalmistu koosneb 31 liivakääpast, neist 6 on pikad kääpad ja 25 ümarkääpad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) kuulub I aastatuhande II poolde. Varaseimad andmed kääbaskalmistu kohta pärinevad 1913. a, mil Vene asjaarmastaja arheoloog V. N. Kreiton kaevas siin kokku 7 kääbast, neist üks oli pikk ja ülejäänud ümmargused kuhjatised. Peale põlenud luude leidis ta neist kääbastest ka savinõukilde. Kääpaid on kirjeldanud ka O. Parmas, Petseri valla arheoloogilises ja topograafilises kirjelduses 1922. a, lk 13-18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kahjuks ei ole O. Parmase poolt märgitud kääbaste koguarvu, kuid arvata võib, et see oli mõnevõrra suurem praegusest arvust. Kääpad on riikliku kaitse all 1964. aastast.</span>


source: A
code: 13564
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 64-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümarkääbas läbimõõduga 7,60 meetrit, kõrgus 40 cm. Väike kaeve kääpas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) asub endise jaotuse järgi Setumaal, Petseri vallas Obinitsa külas. Kääpad asuvad Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ääres, mõlemal pool teed, Obinitsa surnuaiast vahetult põhja ja kirde pool. Kääbaskalmistu asub sealse Tuhkavitsa oru läänekaldal, liivasel tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbaskalmistu koosneb 31 liivakääpast, neist 6 on pikad kääpad ja 25 ümarkääpad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) kuulub I aastatuhande II poolde. Varaseimad andmed kääbaskalmistu kohta pärinevad 1913. a, mil Vene asjaarmastaja arheoloog V. N. Kreiton kaevas siin kokku 7 kääbast, neist üks oli pikk ja ülejäänud ümmargused kuhjatised. Peale põlenud luude leidis ta neist kääbastest ka savinõukilde. Kääpaid on kirjeldanud ka O. Parmas, Petseri valla arheoloogilises ja topograafilises kirjelduses 1922. a, lk 13-18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kahjuks ei ole O. Parmase poolt märgitud kääbaste koguarvu, kuid arvata võib, et see oli mõnevõrra suurem praegusest arvust. Kääpad on riikliku kaitse all 1964. aastast.</span>


source: A
code: 12938
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 13-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asetseb veerjal põllul, mis Võrtsjärve suunas langeb, Kureküla poole tõuseb. Kalmistu asub täiesti tasasel põllul, mistõttu ei ole võimalik väliselt tema suurust määrata. Kalmistut tähistab kivirist.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kalmistu paiknev Rõngu-Sangla maanteest ida pool, Rannu piimatööstuse hoonetest lõunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>O. Laid on kalmistu ja kiviristi ära märkinud oma 1921. a koostatud Rannu kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, kus märgitakse, et kündmisel on põllult tulnud risti ümbert luid ja kuldsõrmuseid. Rahvatraditsiooni järgi on tegu rootsiaegse matusepaigaga. Kalmistu kuulub arvatavasti 15.-18. sajandisse.

Kaitse alla võtmiseks on esitatud 1976. a.</span>


source: A
code: 12940
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1674
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub põllul kõrgemal kohal. Kalme peal kasvavad suured pärnad. Kalme on veidi põhja-lõuna suunas ovaalne, mõõtmetega 19 m, laius vastassuunas 16 m. Tõuseb umbes pool meetrit ümbrusest kõrgemale. Suuri kive paistav kalmest välja rohkem kalme ääreosas. Ka keskel on rühm suuri, poolenisti maa sees olevaid kive. Kalme lõuna-, edela- ja põhjaservale on veetud põllult suuri kive.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kivikalme paikneb Utukolga-Metskonna teest lääne pool, avatud maastikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet on kirjeldanud O. Laid 1923. a Rannu muinasjäänuste kirjelduses ja kuulub arvatavasti I aastatuhande esimesse poolde e.m.a.

Mälestis on riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12941
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 14-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme mõõtmed põhja-lõuna suunas on 14 m ja ida-lääne suunas 12 m. Maapinnast tõuseb see umbes pool meetrit kõrgemale. Kalmel on tihe kivivare, millest suuremad kivid ulatuvad poolest saadik pinnasest välja. Kalmele on veetud põllult rohkesti kive, eriti palju kirdeservale, kuid kivihunnikuid on ka lääne- ja loodeservas. Kalme servi on ilmselt mahaküntud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas Rannu kihelkonnas Kipaste külas. Rannust ulatub lõuna poole umbes kilomeetri laiune kõrgem neemik, millel asuvad Utukolga ja Kipaste külad. Maarja kalmed asuvad selle neemiku lõunapoolses otsas. Talude hooned asuvad põhja-lõunasuunalises reas neemiku lääneserval. Kalme jääb külavaheteest umbes 50 m lääne poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme avastati Rannu kihelkonnas muististe inspekteerimisel 1975. a kevadel. Seejuures leiti kalme küntud servalt põlenud luid.

Välise kuju järgi otsustades kuulub kalme I aastatuhande esimesse poolde.

Mälestis on kaitse alla võtmiseks esitatud 1975. a.</span>


source: A
code: 12942
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1676
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub põldude keskel lohus. Kalme ise moodustab lohus omakorda madala künka. Kalme on lääne-ida suunas pikk 35 meetrit, vastassuunas umbes 20 meetrit lai ja tõuseb ümbrusest 0,5-0,7 m kürgemale. Seejuures on kõrgem idapoolne ots, mujal tõuseb kalme ümbrusest vähe esile. Kamara all on tunda tihedat kiviladet, suuremaid kive ulatud ka pinnasest välja. Kalme servadele on kuhjatud põllult väikseid kive. Sellised kivihunnikud on idaotsal ja lõunapoolsel serval. Neid on hiljem veetud ka läänepoolsele servale.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kalme paikneb keset avatud maastiku, haritaval maal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet on kirjeldanud O. Laid 1923. a Rõngu kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses. Leidude kohta teateid ei ole. 

Välise kuju järgi otsustades kuulub kalme I aastatuhande esimesse poolde. 

Riikliku kaitse alla on mälestis võetud 1964. a.</span>


source: A
code: 12943
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha leidsid Andres Tvauri ja Andres Vindi Tartu Ülikoolist 1995. aastal.</span>


source: A
code: 12944
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1672
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kerkib ümbrusest esile kõrgema kühmuna kõrgusega umbes 1 m. Kivise ala läbimõõt loode-kagu suunas on 20 m, vastasuunas 15 m. Kalme piire saab vaid umbkaudu kindlaks määrata, kuna osalt see sulab ümbrusega kokku. Kalme pind on väga künklik, siin on kaevatud korduvalt kartulikoopaid, millega on kalmet väga tugevasti rikutud. Kalme keskel on kaks suuremat lohku, idaääres aga 6 x 2 m läbimõõduga poole meetri sügavune auk. Kalme lõunaosast on läbi kaevatud kitsas poole meetri laiune kraav. Kalmest paistab välja suuri kive, millest osa on sügavamal pinnase sees, osa aga kõrgemal kalme pinnal.

Kirjeldatud kalmest 25 m kirde pool põllu sees on rühm kive, millest on osalt üle küntud, suuremad paistavad pinnasest välja. Ilmselt on siin tegemist teise kivikalme jäänusega, mis kündmisel lõhutud. Selle kalme olemasolu on märgitud oletamisi ka 1923. a Rannu kihelkonna kirjelduses.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kivikalme asub kõrgemal põhja-lõunasuunalisel neemikul, mille põhjatipus asub Verevi küla koos kivikalmetega. Rakke küla jääb sama neemiku lõunapoolsesse ossa. Kalmest mõnekümne meetri kauguselt hakkab maa Võrtsjärve suuunas madalduma, minnes üle soisemaks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet on kirjeldanud O. Laid 1923. a Rannu kihlekonna muinasjäänuste kirjelduses. On teated põlenud luude ja savinõutükkide leidmise kohta kalmest, kuid leiumaterjal on kaduma läinud.

Kivikalme kuulub I aastatuhandesse ja II aastatuhande algusesse.

Mälestis on riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12946
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 15-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu ala tuleb põllul esile madala loodusliku kühmuna, mille mõõtmed on umbes 50 x 50 m. Kalmistu idapoolsel osal tee servas kasvavad 4 iidset pärna.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Rannu kihelkonnas Vehendi külas. Küla asub Võrtsjärve kaldal veidi kõrgemla põhja-lõunasuunalisel neemikul metsade vahel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu on märgitud O. Laidi Rannu kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses. Tootsi talu peremehe jutu järgi on pärnade juures olnud umbes 100 aastat tagasi seakoppel, kust tema isa juttude järgi olevat sead välja tuhninud inimluid.
Kalmistu kuulub arvatavasti 15.-18. sajandisse. 
Kaitse alla võtmiseks on mälestis esitatud 1975. a.</span>


source: A
code: 12947
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 16-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme külgneb läänes teise kivikalmega (reg nr 12957), nende vahelt läheb läbi jalgrada. Kalmekivid on nähtaval.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kivikalme kuulub 11 kalmest koosnevasse gruppi, mis asub piki Võrtsjärve rannikut Vehendi külas umbes kilomeetri pikkusel ala. Kivikalme reg nr 12947 asub Rannu vallas, Vehendi külas, u 30 m kaugusel Võrtsjärve idakaldast. Antud kivikalme on seal paiknevatest kivikalmete reast põhja poolt kuues.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmet arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud I at II poolde eKr.</span>


source: A
code: 12948
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 17-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur ümmargune kivikalme on pealt osaliselt kamardunud ja nähtavad kivid sammaldunud, kuid kalme kontuur on hästi jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kivikalme kuulub 11 kalmest koosnevasse gruppi, mis asub piki Võrtsjärve rannikut Vehendi külas umbes kilomeetri pikkusel ala. Kalme reg nr 12948 asub Toomase talu maadel, vahetult Võrtsjärve idakaldal asuvas metsatukas, Sapi-Lulli talust 100 m põhjas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud I aastatuhande II poolde eKr.</span>


source: A
code: 12949
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 18-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on maastikuliselt eristatav, kivid on pealt täiesti kamardunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kivikalme kuulub 11 kalmest koosnevasse gruppi, mis asub piki Võrtsjärve rannikut Vehendi külas umbes kilomeetri pikkusel ala. Kivikalme reg nr 12949 asub Rannu vallas, Vehendi külas, ligikaudu 50 m kaugusel Võrtsjärve idakaldast. Antud kivikalme on seal paiknevatest kivikalmete reast põhja poolt kaheksas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmet arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud I at II poolde eKr.</span>


source: A
code: 12950
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 19-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on täielikult kamardunud ning muust maastikust raskesti eristatav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kivikalme kuulub 11 kalmest koosnevasse gruppi, mis asub piki Võrtsjärve rannikut Vehendi külas umbes kilomeetri pikkusel ala. Kalme reg nr 12950 asub vahetult Võrtsjärve idakaldal asuvas metsatukas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud I aastatuhande II poolde eKr.</span>


source: A
code: 12951
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 20-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kivikalme kuulub 11 kalmest koosnevasse gruppi, mis asub piki Võrtsjärve rannikut Vehendi külas umbes kilomeetri pikkusel ala. Kivikalme reg nr 12951 on kalmegrupi kõige lõunapoolsem kalme.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud I at II poolde eKr. Kivikalme idaosa on 1975. aastal läbi uuritud.</span>


source: A
code: 12952
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1677
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on lõhutud. Kividega kaetud ala on ligikaudu 10 m läbimõõduga. Kalme lääneservale on ehitatud suitsuahi.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kivikalme kuulub 11 kalmest koosnevasse gruppi, mis asub piki Võrtsjärve rannikut Vehendi külas umbes kilomeetri pikkusel ala. Kalme reg nr 12952 on kalmegrupi põhjapoolseim.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud I at II poolde eKr.</span>


source: A
code: 12953
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1678
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on ümmarguse kujuga ning täielikult kamardunud. Kalme peal kasvavad männid. Ligikaudu 5 m kalmest edelas on suur kivi.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kivikalme kuulub 11 kalmest koosnevasse gruppi, mis asub piki Võrtsjärve rannikut Vehendi külas umbes kilomeetri pikkusel ala. Kivikalme reg nr 12953 asub Rannu vallas, Vehendi külas, ligikaudu 15 m kaugusel Võrtsjärve idakaldast. Antud kivikalme on seal paiknevatest kivikalmete reast kõige põhjapoolsem.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmet arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud I at II poolde eKr.</span>


source: A
code: 13568
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 68-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümarkääbas läbimõõduga 10,60 meetrit, kõrgusega 1,00 meeter. Kääpa loodekülg on metsateega kahjustatud, kääpa peal paar kaevet.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) asub endise jaotuse järgi Setumaal, Petseri vallas Obinitsa külas. Kääpad asuvad Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ääres, mõlemal pool teed, Obinitsa surnuaiast vahetult põhja ja kirde pool. Kääbaskalmistu asub sealse Tuhkavitsa oru läänekaldal, liivasel tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbaskalmistu koosneb 31 liivakääpast, neist 6 on pikad kääpad ja 25 ümarkääpad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) kuulub I aastatuhande II poolde. Varaseimad andmed kääbaskalmistu kohta pärinevad 1913. a, mil Vene asjaarmastaja arheoloog V. N. Kreiton kaevas siin kokku 7 kääbast, neist üks oli pikk ja ülejäänud ümmargused kuhjatised. Peale põlenud luude leidis ta neist kääbastest ka savinõukilde. Kääpaid on kirjeldanud ka O. Parmas, Petseri valla arheoloogilises ja topograafilises kirjelduses 1922. a, lk 13-18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kahjuks ei ole O. Parmase poolt märgitud kääbaste koguarvu, kuid arvata võib, et see oli mõnevõrra suurem praegusest arvust. Kääpad on riikliku kaitse all 1964. aastast.</span>


source: A
code: 13569
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 69-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, madal, laugete nõlvadega, pealt kumer. Tema läbimõõt on 8 m, kõrgus 0,3-0,4 m. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) asub endise jaotuse järgi Setumaal, Petseri vallas Obinitsa külas. Kääpad asuvad Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ääres, mõlemal pool teed, Obinitsa surnuaiast vahetult põhja ja kirde pool. Kääbaskalmistu asub sealse Tuhkavitsa oru läänekaldal, liivasel tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbaskalmistu koosneb 31 liivakääpast, neist 6 on pikad kääpad ja 25 ümarkääpad. Kääbas reg nr 13569 asub Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ja metsatee ristumiskohast 19 m läänes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) kuulub I aastatuhande II poolde. Varaseimad andmed kääbaskalmistu kohta pärinevad 1913. a, mil Vene asjaarmastaja arheoloog V. N. Kreiton kaevas siin kokku 7 kääbast, neist üks oli pikk ja ülejäänud ümmargused kuhjatised. Peale põlenud luude leidis ta neist kääbastest ka savinõukilde. Kääpaid on kirjeldanud ka O. Parmas, Petseri valla arheoloogilises ja topograafilises kirjelduses 1922. a, lk 13-18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kahjuks ei ole O. Parmase poolt märgitud kääbaste koguarvu, kuid arvata võib, et see oli mõnevõrra suurem praegusest arvust. Kääpad on riikliku kaitse all 1964. aastast.</span>


source: A
code: 13570
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 70-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, tema läbimõõt on 12 m ja kõrgus 1,2-1,3 m. Kääpa põhjapoolne külg on kõrgem ja järsem kui lõunapoolne külg. Kääpa kirdepoolsel jalamil on lohk läbimõõduga 0,5 m, sügavusega 0,1 m. Kraav kääpa ümber on jälgitav kogu ulatuses.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) asub endise jaotuse järgi Setumaal, Petseri vallas Obinitsa külas. Kääpad asuvad Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ääres, mõlemal pool teed, Obinitsa surnuaiast vahetult põhja ja kirde pool. Kääbaskalmistu asub sealse Tuhkavitsa oru läänekaldal, liivasel tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbaskalmistu koosneb 31 liivakääpast, neist 6 on pikad kääpad ja 25 ümarkääpad. Kääbas reg nr 13570 jääb kääpast reg nr 13569 kirde poole 23 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) kuulub I aastatuhande II poolde. Varaseimad andmed kääbaskalmistu kohta pärinevad 1913. a, mil Vene asjaarmastaja arheoloog V. N. Kreiton kaevas siin kokku 7 kääbast, neist üks oli pikk ja ülejäänud ümmargused kuhjatised. Peale põlenud luude leidis ta neist kääbastest ka savinõukilde. Kääpaid on kirjeldanud ka O. Parmas, Petseri valla arheoloogilises ja topograafilises kirjelduses 1922. a, lk 13-18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kahjuks ei ole O. Parmase poolt märgitud kääbaste koguarvu, kuid arvata võib, et see oli mõnevõrra suurem praegusest arvust. Kääpad on riikliku kaitse all 1964. aastast.</span>


source: A
code: 13571
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 71-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, tema läbimõõt on 10 m ja kõrgus 1,2-1,3 m. Kääpa loodenõlval on lohk läbimõõduga 0,3m sõgavusega 0,1 m. Kraav kääpa ümber on jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) asub endise jaotuse järgi Setumaal, Petseri vallas Obinitsa külas. Kääpad asuvad Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ääres, mõlemal pool teed, Obinitsa surnuaiast vahetult põhja ja kirde pool. Kääbaskalmistu asub sealse Tuhkavitsa oru läänekaldal, liivasel tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbaskalmistu koosneb 31 liivakääpast, neist 6 on pikad kääpad ja 25 ümarkääpad.Kääbas reg nr 13571 asub kääpast reg nr 13570 loode pool 20 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) kuulub I aastatuhande II poolde. Varaseimad andmed kääbaskalmistu kohta pärinevad 1913. a, mil Vene asjaarmastaja arheoloog V. N. Kreiton kaevas siin kokku 7 kääbast, neist üks oli pikk ja ülejäänud ümmargused kuhjatised. Peale põlenud luude leidis ta neist kääbastest ka savinõukilde. Kääpaid on kirjeldanud ka O. Parmas, Petseri valla arheoloogilises ja topograafilises kirjelduses 1922. a, lk 13-18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kahjuks ei ole O. Parmase poolt märgitud kääbaste koguarvu, kuid arvata võib, et see oli mõnevõrra suurem praegusest arvust. Kääpad on riikliku kaitse all 1964. aastast.</span>


source: A
code: 13572
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 141-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, pealt kumer, põhjapoolne nõlv on kõrgem ja järsem kui lõunapoolne. Kääpa läbimõõt on 7-8 m ja kõrgus 0,6-0,7 m. Kääbas on puudest üsna lage ning kaetud tiheda samblakihiga. Kääbast ümbritsev kraav on vaevu jälgitav kogu ulatuses. Kääbas paistab väliselt terve olevat (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad reg nr 13572-13577 asuvad endise jaotuse järgi Setumaal, Meremäe vallas, Obinitsa külas. Kääpad jäävad Obinitsast ligikaudu 1,5 km kirde poole, Vastseliina-Meremäe-Kliima maanteest umbes 100 m kagu poole. Kaks kääbast, reg nr 13576 ja reg nr 13577 on omaette ja neli kääbast reg nr 13572-13575 moodustavad omaette rühma. Kääpad asuvad lainjal tasandikul, Tuhkavitsa oru loodepoolsel serval männimetsas. Kääbas reg nr 13572 asub maanteest ligikaudu 100 m kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpad kuuluvad I aastatauhnde II poolde. Kääbaskalmistu Obinitsas Tuhkavitsa oru kaldal on kirjanduses hästi tuntud. Kääbaste põhirühmast ligi paarsada meetrit eemalasuv neljast kääpast koosnev rühm (reg nr 13572-13575) oli arheloogidele seni teadmata. Kääpaid näitas arheoloogidele V. Kupule ja M. Aunale tolleaegne Obinitsa metsatehnik Hõrn.</span>


source: A
code: 13573
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 142-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ovaalse põhiplaaniga. Tema pikkus on 10 m, laius 6 m ja kõrgus 0,2-0,5 m. Kirde poolne osa on kõrgem, edelapoolne külg aga väga madal ja lauge, sulades sujuvalt ümbritseva maapinnaga kokku. Kääbas on pealt kumer ning kaetud korraliku samblakihiga. Kääbas on puudest üsna lage. Kääbast ümbritsev kraav on vaevu jälgitav vaid pikikülgedel nõrgalt ka kirdejalamil ning edelajalamil üldse mitte (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad reg nr 13572-13577 asuvad endise jaotuse järgi Setumaal, Meremäe vallas, Obinitsa külas. Kääpad jäävad Obinitsast ligikaudu 1,5 km kirde poole, Vastseliina-Meremäe-Kliima maanteest umbes 100 m kagu poole. Kaks kääbast, reg nr 13576 ja reg nr 13577 on omaette ja neli kääbast reg nr 13572-13575 moodustavad omaette rühma. Kääpad asuvad lainjal tasandikul, Tuhkavitsa oru loodepoolsel serval männimetsas. Kääbas reg nr 13573 asub kääpast reg nr 13572 15,5 m loode pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpad kuuluvad I aastatauhnde II poolde. Kääbaskalmistu Obinitsas Tuhkavitsa oru kaldal on kirjanduses hästi tuntud. Kääbaste põhirühmast ligi paarsada meetrit eemalasuv neljast kääpast koosnev rühm (reg nr 13572-13575) oli arheloogidele seni teadmata. Kääpaid näitas arheoloogidele V. Kupule ja M. Aunale tolleaegne Obinitsa metsatehnik Hõrn.</span>


source: A
code: 13574
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 143-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmarguse põhiplaaniga, pealt kumer, põhja nõlv on järsem ja lõuna nõlv on laugem. Üsna lauge on ka kirde ja idapoolne osa. Kääbas on kaetud tiheda sambla kattega. Kääpa läbimõõt on 12 m ja kõrgus 1,3 m. Kirdepoolne nõlv on nagu välja veninud ja selles osas on läbimõõt 13 m. Kääbast ümbritsevkraav on vaevujälgitav kogu ulatuses. Kääbas paistab hästi säilinud olevat (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad reg nr 13572-13577 asuvad endise jaotuse järgi Setumaal, Meremäe vallas, Obinitsa külas. Kääpad jäävad Obinitsast ligikaudu 1,5 km kirde poole, Vastseliina-Meremäe-Kliima maanteest umbes 100 m kagu poole. Kaks kääbast, reg nr 13576 ja reg nr 13577 on omaette ja neli kääbast reg nr 13572-13575 moodustavad omaette rühma. Kääpad asuvad lainjal tasandikul, Tuhkavitsa oru loodepoolsel serval männimetsas. Kääbas reg nr 13574 asub kääpa reg nr 13573 kirde otsast kirde pool 29 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpad kuuluvad I aastatauhnde II poolde. Kääbaskalmistu Obinitsas Tuhkavitsa oru kaldal on kirjanduses hästi tuntud. Kääbaste põhirühmast ligi paarsada meetrit eemalasuv neljast kääpast koosnev rühm (reg nr 13572-13575) oli arheloogidele seni teadmata. Kääpaid näitas arheoloogidele V. Kupule ja M. Aunale tolleaegne Obinitsa metsatehnik Hõrn.</span>


source: A
code: 12954
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1679
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on pealt kamardunud, näha on ka suuremaid sammaldunud kive, aimatav on kivikirstkalme ümar kontuur. Muistise peal kasvavad suured kuused ja männid. Otse üle kalme kulgeb jalgrada ning kalme on keskelt lohku vajunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kivikalme kuulub 11 kalmest koosnevasse gruppi, mis asub piki Võrtsjärve rannikut Vehendi külas umbes kilomeetri pikkusel ala. Kalme reg nr 12954 asub Elva metskonna maadel, vahetult Võrtsjärve idakaldal, Taneli talust 220 m edelas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud I aastatuhande II poolde eKr.</span>


source: A
code: 12955
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1680
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on maastikuliselt eristatav, näha olevad kivid on pealt kamardunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kivikalme kuulub 11 kalmest koosnevasse gruppi, mis asub piki Võrtsjärve rannikut Vehendi külas umbes kilomeetri pikkusel ala. Kivikalme reg nr 12955 asub Rannu vallas, Vehendi külas, ligikaudu 25 m kaugusel Võrtsjärve idakaldast. Antud kivikalme on seal paiknevatest kivikalmete reast põhja poolt kolmas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmet arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud I at II poolde eKr.</span>


source: A
code: 12956
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1681
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on pealt kamardunud ning suuremaid kive näha ei ole, siiski võib kändude ja puujuurte vahel näha väiksemaid kalme täitena kasutatud munakive. Kivikirstkalme ümar kontuur on hästi nähtav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kivikalme kuulub 11 kalmest koosnevasse gruppi, mis asub piki Võrtsjärve rannikut Vehendi külas umbes kilomeetri pikkusel ala. Kalme reg nr 12956 asub Elva metskonna maadel, vahetult Võrtsjärve idakaldal asuvas metsatukas, Sapi-Lulli talust 300 m põhjas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud I aastatuhande II poolde eKr.</span>


source: A
code: 12957
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1682
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme külgneb idas teise kivikalmega (reg nr 12947), nende vahelt läheb läbi jalgrada. Kalmekivid on nähtaval.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Rannu kihelkonnas. Kivikalme kuulub 11 kalmest koosnevasse gruppi, mis asub piki Võrtsjärve rannikut Vehendi külas umbes kilomeetri pikkusel ala. Kivikalme reg nr 12957 asub Rannu vallas, Vehendi külas, u 20 m kaugusel Võrtsjärve idakaldast. Antud kivikalme on seal paiknevatest kivikalmete reast põhja poolt viies.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmet arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud I at teise poolde eKr.</span>


source: A
code: 12958
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1683
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on ovaaljas, maastikuliselt hästi eristatav ning tugevalt kamardunud. Nähtavad kivid on sammaldunud. Kalme tõuseb ümbrusest esile astanguliselt selgete piirjoontega. Tema ligikaudne läbimõõt on 12 m ja kõrgus 0,5 m. Kalme peal on suuri kive, mis on osalt kalme pinnal, osalt poolenisti maa sees.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Rannu kihelkonnas. Kivikalme asub Rannu vallas, Vehendi külas, Vallapalu-Rannaküla kõrvalmaanteest idas, Marguse talu maadel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme avastas 1960. aastatel Harri Moora, kes tegi sinna ka väikse prooviaugu ning leidis sellest põlenud luid. Välisilme järgi on muistis dateeritud I at I poolde.</span>


source: A
code: 12959
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1684
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on maastikuliselt hästi eristatav, mullakamara all on jälgitav ligikaudne kalme kontuur. Kalme on veidi ovaalne, tema pikkus ida-lääne suunas on ligikaudu 13 m, põhja-lõuna suunas 11 m ja kõrgus 0,5-0,6 m. Kalme teepoolne külg eraldub ümbrusest astanguliselt, järvepoolne külg on laugem ja sulab ümbrusega ühte. Peaaegu kogu kalme alal paistab sambla seest välja küllalt suuri kive.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Rannu kihelkonnas. Muistis asub Marguse talu maadel, Vallapalu-Rannaküla kõrvalmaanteest 150 m läänes, motellist "Vehendi" 400 m lõunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on dateeritud I aastatuhande I poolde. Kalme avastati 1960. aastatel arheoloog H. Moora poolt. Mälestisele on passi koostanud 1975. a arheoloog S. Laul.</span>


source: A
code: 12960
name: Kivikalme "Sandimärdi"
type: Kalme
alt_id: 1671
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme lähem ümbrus on tasane. Kalmest on peale läbikaevamist alles tarandite müürid ja osa suurematest kividest. Näha on lääne-ida suunas kalmest läbiminev kivirida. Kalmest on edela-kirdesuunaliselt läbi kaevatud poole meetri laiune kraav. Kalme keskosas 1,5 x 0,5 m suurune värskemalt kaevatud sügav auk. Kalme kirdeotsas on suurem 4 x 4 m suurune kamardunud auk. Kividega kaetud ala läbimõõt on umbes 25 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Tartu maakonnas Rannu kihelkonnas Verevi külas. Sandimärdi kalme asub järve madalikust esiletungiva neemiku põhjatipus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sandimärdi kalmet on 1923. aastal kirjeldanud O. Laid Rannu kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses. 1930ndate alguses oli kalme ümbrusest põlluharimisel saadud muinasleide. 1923. aastal kaevas H. Moora kalme läbi. Kalmes oli kaks üksteisega külgnevat põhja-lõunasuunalist tarandit, mis olid ümbritsetud äärevarega. Kalme äärtesse oli maetud veel põletamata. Kaevamistel saadud leiumaterjal näitas, et kivikalme oli rajatud I aastatuhande esimesel poolel, sinna oli maetud veel I aastatuhande teisel poolel ja II aastatuhande alguses. Pärast matmise lõppemist kivikalmesse, oli maetud põletamata II aastatuhande alguses kalme servadesse. Mõned aastad pärast kalme kaevamist leiti kündmisel kalme kaguotsa lähedalt luustik, mille juurest saadi leide. 
Kivikalme kuulub ehitus ja leiumaterjali alusel I aastatuhandesse ja II aastatuhande algussajanditesse.
Mälestis on riikliku kaitse ala võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12961
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 62-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha kõrval, Kuke kinnistul tuli pinnasetööde käigus välja, et asulakoht ulatub kaugemale ida poole, kui arvatud. Aastal 2012 toimusid Kuke kinnistul arheoloogilised kaevamised, mille käigus tuli välja mitmeid kolde- ja hooneasemeid.</span>


source: A
code: 12964
name: Kalmistu "Kalmemägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1685
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistuks on kasutatud looduslikku kruusaküngast, mille kõrgus on 1,5-2 meetrit ja läbimõõt umbes 100 meetrit. Künka idapoolne serv on teekraaviga maha kaevatud. Läänes on langus järsem, kuna siin ümbrus muutub eriti madalaks ja soiseks. Künkasse on kaevatud palju kartulikoopaid, millest osa on veel nähtavad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistut on kirjeldanud üliõpilane Noppel 1926. aasta Rõngu kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses. Sealsetel andmetel on künkast leitud palju luid ja ümmargune sõlg. 
Mälestis kuulub 15.-18. sajandisse ja on riikliku kaitse alla võetud 1964. aasta,.</span>


source: A
code: 12965
name: Kalmistu "Pangamäed"
type: Kalmistu
alt_id: 1688
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub metsatee lääneküljel metsa all.Kalmistu ala on madal kõrgendik, mis langeb lääne poole. Kalmistu ja selle kaitsevööndi ulatus on näidatud KKT juurde lisatud skeemil.</span>


source: A
code: 12966
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 29-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asetseb põllu keskel. Lähem ümbrus on suhteliselt tasane, kuid kaugemal, nii läänes Patu talu hoonete taga kui ka idas Tiidu talu taga maapind langeb ja muutub soiseks. Kalme ise kerkib esile kerge kühmuna. Kalme mõõtmed põhja-lõuna suunas on 22 m, ida-lääne suunas 13 m ja kõrgus umbes 0,5 m. Kamara alt paistavad välja suured kivid, mis kohati moodutavad ridu. Ühte rida võib märgata kalme idapoolses osas, teine läheb läbi kalme ida-lääne suunas. Kalme keskel on väikestest kividest hunnik, mis sinna ilmselt põllult visatud. Kalme servades, eriti põhjapoolses, on pinnal suuri kive, mis on sinna veetud põllult või siis kalmest endast künniga välja tulnud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme ehituse järgi kuulub ta I aastatuhande I poolde. Mälestist on lühidalt kirjeldanud üliõpilane Noppel 1926. aasta Rõngu kihelkonna arheoloogilises kirjelduses. Riikliku kaitse alla on kalme võetud 1975. aastal.</span>


source: A
code: 12968
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 82-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht paikneb põhja poole kaldus orunõlval, mistõttu kultuurkiht on tugevasti alla uhutud. Mäenõlvadel on pinnas hele ja pruunikas, kuid sisaldab rohkelt keraamikakilde (AI) ja põlenud kive.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistse asula kultuurkihi avastas 1985. aasta juunis arheoloog Heiki Valk. Sama aasta augustis leiti asulakihist suur, enam kui tuhandest mündist koosnev 17. saj algul peidetud aare, mis asub Elva  muuseumis.</span>


source: A
code: 12970
name: Kalmistu "Hiugemägi", "Hingemägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1686
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>"Hiugemäeks" nimetatakse Rõngu alevist põhja ja loode poole jäävat metsaga kaetud mäekupleid, mida rahvas tunneb hiie- ja pühapaigana. Hiugemäe lõunapoolset serva on kasutatud maa-aluse kalmistuna. Kalmistu ulatus ei ole teada. Luid on leitud mõned aastad tagasi metsa serval hargnevate teede vahelisest kolmnurgast, samuti metsa servale, teest lääne poole ehitatud maja (omanik Pettai) vundamendikraavi kaevamiselt umbes 10 aastat tagasi. Leiukohtade vahe 200-250 meetrit. Pettai majast 150 meetrit põhja pool on Rõngu mõisaomaniku matusekoht. Koolimaja jääb kalmistust umbes 300 meetrit itta. Kaitse all tuleb hoida kogu metsaga kaetud mägine ala nn "Hiugemägi", mis on rahvatraditsioonis tuntud hiiekoht. Maa-aluse kalmistu alana laieneb see ala lõuna suunas, haarates kaasa Pettai krundi, siit ida suunas kuni koolimaja maa-alani. Selles piirkonnas ei tohi ette võtta mingeid kaevamisi. Ka Pettai aiamaad võib harida ainult pindmiselt.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Tartu maakonnas, Rõngu kihelkonnas, praeguse Rõngu alevi põhjapoolsel serval, Rõngu kirikust umbes 500 meetrit põhja pool, "Hiugemäel".</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub II aastatuhandesse. Rõngu kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses 1926. a, lk 34 on Hingemäge nimetatud hiiekohaks. Kalmistu avastati siin 10-15 aastat tagasi, Elva Koduloomuuseumi direktori K. Kirti teatel olla teekolmnurgas välja tulnud luude juures olnud helmeid. Nende asukoht teadmata. 
Võetud riiklikku kaitse alla Eesti MN 31. dets 1964. a määrusega nr 573 "Kultuurimälestiste kaitse korraldamise kohta Eesti NSV-s". Pass koostatud 1974. a oktoobris. Koostas S. Laul.</span>


source: A
code: 12973
name: Kivikalme "Pärnamägi"
type: Kalme
alt_id: 1675
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub põldude keskel ja seal kasvavad vanad pärnad, mille tõttu kannabki mälestis Pärnamäe nime. Kalme asub ümmargusel kühmul läbimõõduga 16-17 meetrit ja kõrgusega umbes 80 cm. Mälestise läänepoolne serv lõpeb vastu põldu künniastanguga. Kalmest paistab välja suuremate kivide tükke ja ka kamara all on kompamisel tunda kive. Enamik mälestisel olevatest suurtest lahtistest kividest on põldudelt kalmele veetud, osa neist juba varasemal ajal, kuna nad on sammaldunud. Suurem osa veetud kividest asub siiski kalmest ida pool.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Rannu kihelkonnas. Kalme paikneb avatud maastikul keset põldu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rahvatraditsiooni järgi on kalme vana küla matusekoht. Kalmet on kirjeldanud 1923. aastal O. Laid Rannu kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, leide kalmelt ei ole. Mälestis kuulub välise kuju järgi otsustades I aastatuhandesse ja II aastatuhande algusesse. 
Kivikalme on riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12974
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 2
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Esimese aastatuhande keskpaiku rajatud puidust muinaslinnus, mis on korduvalt hävinenud ja uuesti taastatud. Linnusest on jäänud alles ulatuslik kultuurkiht. Pärast vallutusi 1224 ehitati puidust maalinnuse asemele kivist piiskopilinnus (mainitud 1234). Piiskopilinnus hävitati õhkimise teel 1708.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muinaslinnus asus Toomemäe neemiku SO-osas. Piiskopilinnus ehitati samale kohale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnus on esmamainitud aastal 1030, mil Jaroslav Tark rajas siinse linnuse kohale oma tugipunkti Jurjevi, mis püsis kuni 1061. aastani. 1224. a vallutasid saksa ristirüütlid Tarbatu ja hävitasid linnuse. 1224. a kujundati Tartu piiskopkonna halduskeskuseks. Maalinnuse asemele ehitati kivist piiskopilinnus (esmamainitud 1234. a). Piiskopilinnuse hävitasid õhkimise teel Vene väed aastal 1708.</span>


source: A
code: 13584
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 123-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on üsna laugete nõlvadega ja pealt kumer, tema põhjapoolne nõlv on kõrgem ja järsem kui lõunapoolne külg. Kääpa läbimõõt on 7 m ja kõrgus 0,6-0,7 m. Kääpal kasvavad okaspuud. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav. Väliselt paistab kääbas terve olevat (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Petserimaal, Meremäe vallas, Ostrova külas metsa sees. Kääbaskalmistu paikneb künklikul tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbastest põhja poole maapind langeb aeglaselt, lõuna poole aga tõuseb. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistusse kuulub üheksa ümmargust kääbast. Kääbaste mälestise reg nr on 13584-13592.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades võiks need dateerida I aastatuhande II poolde. Ümarkääbastest (kääpad reg nr 13584-13592) koosneva kalmistu kohta Ostrova külas puuduvad varasemad andmed. Kääpad avastati 11.10.1979 J. Kornavi poolt.</span>


source: A
code: 13585
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 124-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal, laugete nõlvadega, pealt kumer. Kääpa läbimõõt on 7 m ja kõrgus 0,5 m. Kääpa keskosas on madal lohk läbimõõduga 0,3-0,5 m sügavusega 0,1 m. Kääpal kasvavad üksikud männid. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Petserimaal, Meremäe vallas, Ostrova külas metsa sees. Kääbaskalmistu paikneb künklikul tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbastest põhja poole maapind langeb aeglaselt, lõuna poole aga tõuseb. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistusse kuulub üheksa ümmargust kääbast. Kääbaste mälestise reg nr on 13584-13592. Kääbas reg nr 13585 jääb kääpast reg nr 13584 9,5 m kagu poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades võiks need dateerida I aastatuhande II poolde. Ümarkääbastest (kääpad reg nr 13584-13592) koosneva kalmistu kohta Ostrova külas puuduvad varasemad andmed. Kääpad avastati 11.10.1979 J. Kornavi poolt.</span>


source: A
code: 13586
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 125-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on üsna laugete nõlvadega, pealt kumer. Tema läbimõõt on 8 m ja kõrgus 0,9-1 m. Kääpa keskosas on sammaldunud lohk läbimõõduga 1 m sügavusega 0,3-0,4 m. Kääpal kasvavad männid ja mõni kadakas. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Petserimaal, Meremäe vallas, Ostrova külas metsa sees. Kääbaskalmistu paikneb künklikul tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbastest põhja poole maapind langeb aeglaselt, lõuna poole aga tõuseb. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistusse kuulub üheksa ümmargust kääbast. Kääbaste mälestise reg nr on 13584-13592. Kääbas reg nr 13586 jääb kääpast reg nr 13585 28,5 m kagu poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades võiks need dateerida I aastatuhande II poolde. Ümarkääbastest (kääpad reg nr 13584-13592) koosneva kalmistu kohta Ostrova külas puuduvad varasemad andmed. Kääpad avastati 11.10.1979 J. Kornavi poolt.</span>


source: A
code: 13587
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 126-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kõrgemate ja järsemate nõlvade, pealt kumer. Tema läbimõõt on 9,5-10 m, kõrgus ulatub ligi 1,4 m. Kääpa kaguosas on sammaldunud lohk mõõtmetega 1,5 x 1,5 m sügavusega 0,3 m. Kääpal kasvavad üksikud männid. Kääbast ümbritsev kraav on jälgitav vaid kääpa põhjapoolsel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Petserimaal, Meremäe vallas, Ostrova külas metsa sees. Kääbaskalmistu paikneb künklikul tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbastest põhja poole maapind langeb aeglaselt, lõuna poole aga tõuseb. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistusse kuulub üheksa ümmargust kääbast. Kääbaste mälestise reg nr on 13584-13592. Kääbas reg nr 13587 jääb kääpast reg nr 13586 9 m kagu poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades võiks need dateerida I aastatuhande II poolde. Ümarkääbastest (kääpad reg nr 13584-13592) koosneva kalmistu kohta Ostrova külas puuduvad varasemad andmed. Kääpad avastati 11.10.1979 J. Kornavi poolt.</span>


source: A
code: 13588
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 127-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kõrgemate ja järsemate nõlvade, pealt kumer. Tema läbimõõt on 8-10 m, kõrgus 1,3 m. Kääpa idaotsas on lohk mõõtmetega1,2 x 0,5-1m sügavusega 0,6-0,7 m. Suurem lõhutud ala on kääpa keskosas ja lõunaküljel, selle mõõtmed on 4 x 1-1,2 m, sügavusega kuni 0,5 m. Praeguseks on see ala sammaldunud. Kääpal kasvavad tihedalt okaspuud. Kääbast ümbritsev kraav on märgatav vaid põhjapoolsel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Petserimaal, Meremäe vallas, Ostrova külas metsa sees. Kääbaskalmistu paikneb künklikul tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbastest põhja poole maapind langeb aeglaselt, lõuna poole aga tõuseb. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistusse kuulub üheksa ümmargust kääbast. Kääbaste mälestise reg nr on 13584-13592. Kääbas reg nr 13588 jääb kääpast reg nr 13587 2 m edela poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades võiks need dateerida I aastatuhande II poolde. Ümarkääbastest (kääpad reg nr 13584-13592) koosneva kalmistu kohta Ostrova külas puuduvad varasemad andmed. Kääpad avastati 11.10.1979 J. Kornavi poolt.</span>


source: A
code: 13589
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 128-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal, laugete nõlvadega, pealt kumer. Tema läbimõõt on 4-6 m, kõrgus 0,2-0,3 m. Kääpal kasvavad üksikud männid. Kääbast ümbritsev kraav on vaevu jälgitav põhjapoolsel jalamil. Kääbas paistab väliselt terve olevat (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Petserimaal, Meremäe vallas, Ostrova külas metsa sees. Kääbaskalmistu paikneb künklikul tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbastest põhja poole maapind langeb aeglaselt, lõuna poole aga tõuseb. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistusse kuulub üheksa ümmargust kääbast. Kääbaste mälestise reg nr on 13584-13592. Kääbas reg nr 13589 jääb kääpast reg nr 13588 3,5 m kagu poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades võiks need dateerida I aastatuhande II poolde. Ümarkääbastest (kääpad reg nr 13584-13592) koosneva kalmistu kohta Ostrova külas puuduvad varasemad andmed. Kääpad avastati 11.10.1979 J. Kornavi poolt.</span>


source: A
code: 13590
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 129-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal, laugete nõlvadega, pealt kumer. Tema läbimõõt on 7-8 m, kõrgus 0,4-0,5m. Kääpa keskosas on lohk läbimõõduga 1 m, sügavusega 0,2 m. Lohklik paistab olevat ka kääpa lõunapoolne oas alal mille mõõtmed on 1,5 x 2 m sügavusega 5-10 cm. Kääpal kasvavad suured männid. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Petserimaal, Meremäe vallas, Ostrova külas metsa sees. Kääbaskalmistu paikneb künklikul tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbastest põhja poole maapind langeb aeglaselt, lõuna poole aga tõuseb. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistusse kuulub üheksa ümmargust kääbast. Kääbaste mälestise reg nr on 13584-13592. Kääbas reg nr 13590 jääb kääpast reg nr 13589 6 m kirde poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades võiks need dateerida I aastatuhande II poolde. Ümarkääbastest (kääpad reg nr 13584-13592) koosneva kalmistu kohta Ostrova külas puuduvad varasemad andmed. Kääpad avastati 11.10.1979 J. Kornavi poolt.</span>


source: A
code: 13591
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 130-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal, laugete nõlvadega, pealt kumer. Tema läbimõõt on 5 m, kõrgus 0,2-0,3 m. Kääpal kasvavad üksikud suured männid. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav. Kääbas paistab väliselt terve olevat (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Petserimaal, Meremäe vallas, Ostrova külas metsa sees. Kääbaskalmistu paikneb künklikul tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbastest põhja poole maapind langeb aeglaselt, lõuna poole aga tõuseb. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistusse  kuulub üheksa ümmargust kääbast. Kääbaste mälestise reg nr on 13584-13592. Kääbas reg nr 13591 jääb kääpast reg nr 13590 3,5 m loode poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades võiks need dateerida I aastatuhande II poolde. Ümarkääbastest (kääpad reg nr 13584-13592) koosneva kalmistu kohta Ostrova külas puuduvad varasemad andmed. Kääpad avastati 11.10.1979 J. Kornavi poolt.</span>


source: A
code: 12975
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 3
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümara vormiga graniitkivi, mille pealispinnal asuvad kaks suuremat lohku üksteise kõrval.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Toomeneemiku põhjaplatool, tehisliku groti lõunaküljel. Kivi algne asukoht pole teada.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi vanus pole teada.</span>


source: A
code: 12978
name: Püha Antoniuse kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Looduslik mäeplatoo üksikute põõsastaimede ja puudega. Uuringutelt on saadud peamiselt 18. sajandi leiumaterjali.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Riia, W. Struve ja Lille tänavate vahel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Keskajal asus siin Püha Antoniuse surnuaed. Siin paiknes ka kirik koos alatise preestriga.</span>


source: A
code: 12982
name: Hukkamispaik
type: arheoloogiamälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mullast ja kividest kuhjatud küngas, mille läbimõõt jalamilon ca 15-20 meetrit ja kõrgus ca 4-5 meetrit. Peal lame platoo, kus asusid hukkamis seadmed.</span>


source: A
code: 12984
name: Kalmistu "Kabelikink"
type: Kalmistu
alt_id: 1691
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu dateering langeb vahemikku I aastatuhat - II aastatuhande algus. Mälestist on A. Karu kirjeldanud Tartu-Maarja kihelkonna kirjelduses 1921. aastast. Riikliku kaitse alla on kalmistu võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12985
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 51-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Maarja-Magdaleena kihelkonnas. Asulakoht paikneb Jõhvi-Tartu-Valga tee (nr 3) ja Amme jõe vahelisel alal, ulatudes ka maanteest lääne poole.</span>


source: A
code: 12987
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1690
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis on dateeritud I aastatuhande I poolde.
Mälestisel toimusid aastatel 1935 ja 1937 arheoloogilised kaevamised.
Riikliku kaitse alla on võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 12989
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub kunagise lauda varemete ümbruses põllumaal.
Lauda varemetel kasvavad puud ja põõsad. Kalmistu ulatub taluhoonetest kirde suunas kultuurheinamaa põllule.</span>


source: A
code: 13651
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 133-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme koosneb suurtes raudkividest, mis on osaliselt sammaldunud. Tegemist on ümmarguse või kergelt ovaalse kivilademega, läbimõõduga u 10 m. Kalmel kasvavad noored puud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub Sänna külas Sännapalu metsas, Mustjõest u 250 m idas, metsasihiks olevast tees 30 m lääne pool, metsakvartalis nr 31, Rõuge metskonnas. Kalme asub vahetult metsanoorendiku piiril.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lähemat kirjeldust Vungi kivikalmete kohta ei ole, ka ei ole siit teada leide. Kaudne teade kalmete olemasolu kohta on olemas 1922. aastast A. Suigi Rõuge kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses.
Kalmed kuuluvad arvatavasti välise ilme põhjal otsustades I aastatuhande esimesse poolde. Riikliku kaitse all alates 1972. aastast.</span>


source: A
code: 13652
name: Kalmistu "Kalmemägi"
type: Kalmistu
alt_id: 32-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmemägi on looduslik ümmargune kuppel, mis on pikka aega olnud künni all. Kuna tegemist on maa-aluse kalmistuga, siis ei saa tema ulatust täpselt määrata.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Urvaste kihelkonnas, Vaabina vallas. Kalmistu jääb Lõõdla järve idaotsast umbes 350 m kagu poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub arvatavasti II aastatuhandesse. Kalmistust on teateid J. Jungi käsikirjas Urvaste kihelkonna kohta (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kalmemäena on koht märgitud ka 1923. a O.Ugarti poolt Urvaste kihelkonna arheoloogilises kirjelduses, lk 22 (Käsikiri Ajaloo Instituudis). Kündmisel on leitud põletamata luid.</span>


source: A
code: 13653
name: Kalmistu "Hargi kalmetemägi"
type: Kalmistu
alt_id: 2165
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrgem küngas männimetsa all. Mäe lõunapoolne osa on ilmselt kruusavõtmise käigus ära kaevatud. Mäe lael rohkelt suuremaid ja väiksemaid auke läbimõõduga 1-2 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Hargi küla, Hargi talust u 100 m lääne pool, Võru-Viljandi maanteest 400 m põhja pool, Urvastesse viiva tee idaküljel, männimetsas oleval künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu on ära märgitud 1923. aastal koostatud Urvaste kihelkonna kirjelduses (O. Urgart), kus on teateid luude leidmise kohta. Hargi talu kalmetel on kaevanud A. Suurkask. Kalmistu kuulub 15.-18. sajandisse. Mälestis on esmakordselt võetud riikliku kaitse alla 1973. aastal.</span>


source: A
code: 13654
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 33-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme laotud suurtest maakividest, mis hetkel sammaldunud ja kamardunud ning vaid osaliselt nähtavad. Kalmeala on u 30 m läbimõõduga kivine kühm. Osa kiv võib olla hiljem põllult peale toodud. Kalme keskele läänepoolsesse ossa on kaevatud auk mõõtmetega u 1,5 x 1,5 m. Augu profiilis ühtegi leidu näha ei olnud. Arvatavasti on tegemist tarandkalmega. Hetkel kasvavad kalme peal noored kuused.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Hargi küla, Hargi talust u 100 m lääne pool, Võru-Viljandi maanteest 400 m põhja pool, Urvastesse viiva tee lääneküljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on ära märgitud O. Urgarti 1923. aastal koostatud Urvaste kihelkonna kirjelduses. Kalmel on kaevanud A. Suurkask. Kivikalme on dateeritud I aastatuhande esimesse poolde pKr. Mälestis võeti riikliku kaitse alla 1974. aastal.</span>


source: A
code: 13656
name: Ohvrikivi "Helsekivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 1904
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>„Helsekivi“ on rahvapärimuses tuntud ohverdamiskohana. Suur osa kivirahnust on maa sees, välja ulatub kivi 1,4 meetri kõrguselt. Pealt on kivi lauakujuliselt tasane, looduslikult krobelise pinnaga. Aukusid ei esine. Kivi edelaküljel on sügav looduslik vagu. Kivi ümbermõõt poole meetri kõrguselt on 15 m, mõõdud edelast kirdesse 5 m ja vastassuunas 5,6 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub endise jaotuse järgi Urvaste kihelkonnas, Sõmerpalu vallas. Kivi juurde pääseb kui pöörata Sihva-Vidrike-Kärgula-Järvere maantee 29 km ja 30 km vahelt lääne poole väikesele külavaheteele, mööduda Kaabsoo talust ning minna üle väikese Võhandusse suubuva oja metsa. Metsas tee hargneb, kusjuures vasakut kätt pöörduv haru viib ohvrikivini.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvrikivi pärineb arvatavasti II aastatuhandest.  Kivi on kirjeldanud 1923. a O. Ugart Urvaste kihelkonna arheoloogilises kirjelduses, lk 16 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kivi on võetud riikliku kaitse alla 1964. a.</span>


source: A
code: 12991
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mesoliitikumi dateeritud asulakoha leidsid Andres Tvauri ja Andres Vindi Tartu Ülikoolist 1997. aastal.</span>


source: A
code: 12997
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 35-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Erandlikult väike ohvrikivi kujutab endast madalat, ümar-kolmnurkja põhiplaaniga, lameda laega raudkivi. Ohvrikivi küljed tõusevad võrdlemisi järsult, vaid edelakülg on veidi laugjam. Ohvrikivi pikkus ida-läänesuunas on 68 cm, laius 55 cm, idaserva kõrgus 25 cm ja ümbermõõt 1,95 m. Nõrgalt idast lääne poole langeva kivilae lääneservalt on 30 cm x 10 cm ala murenemise tõttu kujunenud nagu nürk astang. Mõningaid murenemisjälgi on märgata ka kivi põhjaküljel ja kivilae keskosas. Suur selgete piirjoontega ilmekas lohk paikneb mitte päris kivila keskel, vaid rohkemedelaserva pool. Lohu läbimõõt on 11-11,5 cm, sügavus 3,2 cm. Lohu põhja- ja idaküljed on järsemad, lääne-ja lõunaküljed veidi laugjamad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Tartu maakonnas, Äksi kihelkonnas Vooremaa voorestiku tüüpiliste suurvoorte alal, Saadjärve voore edelaserva ja üle maantee ulatuva madalama ala piiril.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestise avastas A. Lavi 1975. aastal ja see on dateeritud II aastatuhande algusesse. Mälestis esitati riikliku kaitse alla võtmiseks 1975. aastal.</span>


source: A
code: 12998
name: Linnus "Kalevipoja säng"
type: Linnus
alt_id: 1713
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnus asub Soitsjärve kagupoolse otsa juures looduslikul mõhnal, millest linnuse ala tõuseb astanguna kõrgemale. Linnuseõu on ovaalne, pindala u 1500 m2. Linnuse kagu ja loode otsas on vall, mis ulatub kaarjalt ka edela- ja lääneküljele. Kaguvalli kõrgus sisenõlvalt on 1m, loodevallil 2 m. Valli kaevamisel on leitud mitmeid kihistusi ja erinevaid ehitusjärke, mis on dateeritud I aastatuhandesse.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus paikneb Soitsjärve külas, Tartu vallas, Linnamäe talust u 200 m loodes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esmakordselt toimusid linnusel proovikaevamised 1953. aastal Harri Moora juhatamisel. Leiti peamiselt kedral valmistatud keraamikat. Mahukamad kaevamsed toiumusid 1984. aastal Ain Lavi eestvõtmisel, muuhulgas uuriti arheoloogiliselt ka linnuse loodejalamil paiknevat asulakohta. Linnuse valli kaevamisel avastati 5 eriaegset põlengukihti, millest varaseim on ajaarvamise vahetusest. Linnuse intensiivseim kasutusperiood jääb 7.-11. sajandisse, mil linnus oli ilmselt alaliselt asustatud. 11. sajandil linnuse kaitserajatisi tugevdati. Linnusel esineb asustusjälgi kuni 13. sajandi alguseni. 1220. aastal on Henriku Liivimaa kroonikas mainitud Sadegerve küla, kus ristiti 300 inimest (Eesti muinaslinnad. Evald Tõnisson. 2008. 265-266).</span>


source: A
code: 12999
name: Linnus "Lähte Palalinn"
type: Linnus
alt_id: 1714
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Uhtorgude vahele rajatud linnus on looduslikult kõige vähem kaitstud küljest tõkestatud kunstliku kraavi ja valliga. Õueala ja nõlvad on kaetud metsa ja võsaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>2010. aastal toimusid Lähte Palalinnal Muinsuskaitseameti ja TÜ koostöös arheoloogilised kaevamised, mida juhatasid Martti Veldi ja Viire Pajuste. 1953. aastal toimunud proovikaevamiste käigus olid Harri Moora ja Aita Kustin saanud mõned Rõuge tüüpi savinõude killud. 2010. aastal rajati läbi lõunavalli tranšee ning kaevati õuealale paarteist šurfi. Leiumaterjal koosnes peamiselt käsitsi keraamika kildudest, sh Rõuge tüüpi keraamika. Radiosüsinik proovid dateerisid linnuse viikingiaega (Arheoloogilised välitööd Eestis 2010, lk 169-174).</span>


source: A
code: 13001
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 85-k
same: A.13001
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvripärnast ida pool võib põllul leida nii põletamata kui ka põlenud-kaltsineerunud luukilde, mis pärinevad künnitöödel segi pööratud haudadest. Ohvripärnast kirde poole näib kalmistu ala ulatuvat 15-20 m. Pärnast ida suunas saab luutükkide leiuala jälgida kuni 30-40 m kaugusele, samuti 20-30 m kagu suunas. Paistab silma, et matmiseks on kasutatud enamasti kõrgendiku harjaosa, vaid pärnast kirde pool võib täheldada, et maapind hakkab kirde suunas madalduma. Põletatud luude levikuala on küllalt piiratud, esinedes vaid ohvripärnast kuni 15 m kirde pool. Kogu teadaolevalt kalmistualalt võib leida lõhutud matustest pärinevaid luutükke, kusjuures intensiivsem leiuala on pärnast 15-25 m ida ja ida-kagu suunas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Tartu maakonnas, Äksi kihelkonnas. Kalmistu ulatub kaitsealusest Riibaku ohvripärnast kuni 40 m ida poole. Kalmistu asub kõrgendikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1921. aasta Äksi kihelkonna muististe kirjelduses on märgitud Riibaku talu perenaiselt saadud teade, et ohvripärna juurest olla künnitöödel luid leitud. Selle teate kontrollimises avastas 1984. aastal arheoloog A. Lavi küntud põllul inimluude tükke, edaspidi ka muinasesemeid. Muistise ala on korduvalt inspekteeritud hiljemgi.
25.05.-05.06.1987. a toimusid Vedu kalmistul A. Lavi juhatusel väiksemahulised proovikaevamised (kokku 157 m² ulatuses). Avastati viie maa-aluse põletushaua põhjad, mis pärinesid 11.-15. sajandist. 30-60 cm sügavustes haudades puhastati välja 13 luustikku, mis kohati paiknesid väga tihedalt või isegi mitmekihiliselt. Avastatud luustikud olid suhteliselt hilised, pärinedes 16.-18. sajandist. Kaevamistel avastati ka leide 11.-13. sajandi põletamata haudadest. Seega on kalmistule maetud alates 11. sajandist nii põletatult kui ka ilma, keskajal domineeris juba põletamata matus.

Omapära annab kalmistule paiknemine ohvripuu vahetus läheduses, mis osutab loodusvaimude ja esivanemate kultuse põimumisele. Tõenäoliselt on puud hakatud pühaks pidama just seetõttu, et ta kasvas esivanemate kalmel. Analoogilisi näiteid on Eestist mujaltki.

Seniste uurimistulemuste põhjal on kalmistu matused dateeritavad 11.-18. sajandisse. Muistis on riikliku kaitse alla võetud 1986. aastal.</span>


source: A
code: 13002
name: Ohvripärn
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 1692
same: A.13001
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvripärna kõrgus on 10 m, võra läbimõõt 7-8 m, tüve läbimõõt rinnakõrguselt on 1,2 m ja ümbermõõt 4,4 m. Pärna tüvi on seest õõnes, lõhestunud ja osaliselt põlenud. Pärna tüvi jaguneb kaheks haruks, kolmas haru on väike.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvripärn asub Tartu maakonnas Äksi kihelkonnas Vedu külas Tartu-Narva maantee läheduses. Mälestis paikneb suurvoorte maastikus, voore lael, kust 1921. aasta andmetel olevat paistnud nelja kiriku - Tartu, Äksi, Maarja-Magdaleena ja Vara - tornid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Riibaku talu põllul kasvavat pärna on mainitud 1921. a A. Jürgensi Äksi kihelkonna kirjelduses, kus lisatakse, et pärna lähedusest on põllult kündmisel välja tulnud inimeste luid. Pärna juures olevast lohust olevat samal aastal leitud tulekivikilde. Mingeid rahvapärimusi pole aga pärna kohta kirja pandud. Rahvasuus on ta tuntud Riibaku pärna nime all. Ohvripärna traditsioon ulatub tagasi 18.- 19. sajandisse.

Muistis on riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13006
name: Kalmistu "Kabelimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1696
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistis asub Tartu maakonnas Nõo kihelkonnas. Kalmistu hõlmab kirde-edelasuunalise ovaalse kujuga savikas-kruusase pinnasega rohtukasvanud ala. Kalmistu praegune pikkus on kirdest edelasse 50 meetrit, laius kagust loodesse 20 meetirt. Pole võimatu, et matuseid esineb ka põllu alla jääval alal.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Nõo kihelkonnas. Kalmistu paikneb Tartu-Viljandi-Kilingi-Nõmme maantee ja Haagemõisa tee vahel, jäädes Haage järvest kirdesse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub ilmselt 15.-18. sajandisse.Kalmistul teaduslikke kaevamisi tehtud ei ole. 1930 aastatel tuli kalmistust maanteeõgvendustööde käigus välja luid ja münte, mis on aga kaduma läinud. 
Mälestis on võetud riikliku kaitse alla 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13697
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 79-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on üsna laugete nõlvadega, pealt kumer, eriti lauge on kääpa lõunapoolne külg. Kääpa läbimõõt on 10-11 m ja kõrgus 1,3-1,4 m. Kääpa põhjapoolne külg on järsem ja kõrgem. Kääpa keskosast natuke lõuna poole on suurem lohk. Kääpa keskosast põhja poole on madal sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber on jälgitav peaaegu kogu ulatuses, mõnevõrra vähem märgatav on see kääpa idapoolsel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Kääbaskalmistuni viib metatee. Mis keerab Rõuge-Vastseliina maantee 16. ja 17. km vahelt edela poole. Kääbasteni jõuab kui minna ligikaudu 750 m mööda metsateed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (reg nr 13697-13702) avastasid arheoloogid J. Kornav ja M. Aun 1975. a septembris. Kääbastik esitati 1975. a TA Ajaloo Instituudi poolt riikliku kaitse all võtmiseks.</span>


source: A
code: 13698
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 80-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on üsna laugete nõlvadega ja pealt kumer. Kääpa läbimõõt on 6,5-7 m ja kõrgus 0,4-0,6 m. Kääbas on põhja-lõuna suunas piklik. Kääpa ida- ja kagupoolne jalam on tee rajamisega rikutud. Kääpa kirde- ja loodepoolses osas on madalad sammaldunud lohud. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Kääbaskalmistuni viib metatee. Mis keerab Rõuge-Vastseliina maantee 16. ja 17. km vahelt edela poole. Kääbasteni jõuab kui minna ligikaudu 750 m mööda metsateed. Kääbas reg nr 13698 jääb kääpast reg nr 13697 edelasse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (reg nr 13697-13702) avastasid arheoloogid J. Kornav ja M. Aun 1975. a septembris. Kääbastik esitati 1975. a TA Ajaloo Instituudi poolt riikliku kaitse all võtmiseks.</span>


source: A
code: 13699
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 81-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on üsna laugete nõlvadega, pealt kumer, väga lauge on kääpa lõunapoolne külg. Kääpa läbimõõt on 10-11,5 m, pikem on ta põhja-lõuna suunas. Kääpa kõrgus on 1,4 m. Kääbas on hästi säilinud, vaid tema keskosast natuke lõuna poole on madal sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber on selgemini jälgitav põhja- ja läänepoolsel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Kääbaskalmistuni viib metatee. Mis keerab Rõuge-Vastseliina maantee 16. ja 17. km vahelt edela poole. Kääbasteni jõuab kui minna ligikaudu 750 m mööda metsateed. Kääbas reg nr 13699 jääb kääpast reg nr 13697 üle tee kagusse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (reg nr 13697-13702) avastasid arheoloogid J. Kornav ja M. Aun 1975. a septembris. Kääbastik esitati 1975. a TA Ajaloo Instituudi poolt riikliku kaitse all võtmiseks.</span>


source: A
code: 13700
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 82-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal laugete nõlvadega, pealt kumer. Kääpa läbimõõt on 6 m ja kõrgus 0,3 m. Kääbas on hästi säilinud. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Kääbaskalmistuni viib metatee. Mis keerab Rõuge-Vastseliina maantee 16. ja 17. km vahelt edela poole. Kääbasteni jõuab kui minna ligikaudu 750 m mööda metsateed. Kääbas reg nr 13700 jääb kääpast reg nr 13699 edelasse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (reg nr 13697-13702) avastasid arheoloogid J. Kornav ja M. Aun 1975. a septembris. Kääbastik esitati 1975. a TA Ajaloo Instituudi poolt riikliku kaitse all võtmiseks.</span>


source: A
code: 13701
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 83-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal laugete nõlvadega, pealt kumer, tema piirjooned on laialivalguvad. Kääpa läbimõõt on 5-5,5 m ja kõrgus 0,2 m. Kääpa põhjapoolses osas on madal sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Kääbaskalmistuni viib metatee. Mis keerab Rõuge-Vastseliina maantee 16. ja 17. km vahelt edela poole. Kääbasteni jõuab kui minna ligikaudu 750 m mööda metsateed. Kääbas reg nr 13701 jääb kääpast reg nr 13700 lõunasse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (reg nr 13697-13702) avastasid arheoloogid J. Kornav ja M. Aun 1975. a septembris. Kääbastik esitati 1975. a TA Ajaloo Instituudi poolt riikliku kaitse all võtmiseks.</span>


source: A
code: 13702
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 84-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal laugete nõlvadega, pealt kumer, tema piirjooned on üsna laialivalguvad. Kääpa läbimõõt on 5,5 m ja kõrgus 0,2 m. Suuremaid lõhkumisi kääpa pinnal ei paista olevat. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Kääbaskalmistuni viib metatee. Mis keerab Rõuge-Vastseliina maantee 16. ja 17. km vahelt edela poole. Kääbasteni jõuab kui minna ligikaudu 750 m mööda metsateed. Kääbas reg nr 13702 jääb kääpast reg nr 13701 loodesse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (reg nr 13697-13702) avastasid arheoloogid J. Kornav ja M. Aun 1975. a septembris. Kääbastik esitati 1975. a TA Ajaloo Instituudi poolt riikliku kaitse all võtmiseks.</span>


source: A
code: 13703
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 85-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmarguse kujuga. Kääpa läbimõõt on 16 m ja kõrgus 1,6-1,7 m. Kuna kääpa keskosa on lõhutud, siis kõrgus ei ole enam algne. Kääbas on algselt olnud üsna ühtlaselt järsemate nõlvadega ning pealt kumer, praegu on tema pind rikutud arvukate lohkudega, mis on praeguseks sammaldunud. Kääpa pinnal keskosas ja lõunanõlval on kolm kivi. Kraav kääpa ümber on jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Kääpani viib metsatee, mis keerab Halla-Hinsa teeristist edela poole. Mööda metsateed tuleb minna ligikaudu 400 m ja seejärel keerata lääne poole ning umbes 60 m pärast jõuab kääpani. Kääbas asub Haanja kõrgustiku künklikus maastikus, ühe kõrgema künka üsna tasasel lael.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbas on avastatud 1975. a septembris arheoloogide J. Kornavi ja M. Auna poolt. Kääbas esitati 1975. a riikliku kaitse alla võtmiseks TA Ajaloo Instituudi poolt.</span>


source: A
code: 13012
name: Kalmistu "Kabelimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1694
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu kujutab endast ümbritsevast maastikust kõrgemat kuhjatist, mille läbimõõt on ligikaudu 10 m, kõrgus lääne pool 1,4 m ja ida pool 0,6-0,7 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal Puhja kihelkonnas. Kalmistu paikneb Rõhu külas, Tartu-Ilmatsalu-Rõhu teest ida pool, karjalauda läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuju pole enam selline, nagu siis, kui teda matmiseks kasutati: talude kruntimise aegu olevat talumehed ta sellise kujuliseks kokku lükanud. Lisandusid ka maaparandustööd. Kalmel olevat olnud ka 1 m kõrgune kivirist, kuid maaparanduse käigus olevat see kaduma läinud. Kündmisel olevat kalme alt välja tulnud luid.
Muistis on kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13014
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1693
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub Tartu maakonnas Nõo kihelkonnas Ilmatsalu külas lainjal tasandikul, ühel madalamal künkal külavaheteest edela pool. Kalmistu pikkus on kirde-edela suunas 43 m, vastassuunas 40 m ja kõrgus ümbritsevast maapinnas 0,5-0,6 m. Kalmistu pind on üsna lohklik, keskosas oleva suurema lohu mõõtmed on 8 x 12 m ja sügavus 20-30 cm. Kalme kaguosas asuva lohu läbimõõt on 5-7 m ja sügavus 30 cm. Kalmest ida ja kirde poole muutub maapind madalamaks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmekohta on kasutatud varem kooskäimisekohana, seal on tehtud lõkkeid. Ilmatsalu küla elaniku andmetel olla siit varem liiva võtmisel leitud sääre-ja pealuid ja helmeid, kuid need on aja jooksul kaduma läinud.
Kalmistu kuulub 15.-18. sajandi külakalmistute hulka ja on kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13015
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Emajõe kaldal orulammil rohukamaraga kaetud pinnas. Asulakohast ei ole maapinnal silmaga nähtavaid jälgi. Kultuurkiht on dateeritud 13.-16. sajandisse. Aktiivne inimtegevus on asulakoha kõrval kõrtsihoone ümbruses kestnud kuni 20. sajandi keskpaigani.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha avastas Andres Vindi Tartu Ülikoolist 1993. aastal.</span>


source: A
code: 13018
name: Kivikalme "Sõjakabel"
type: Kalme
alt_id: 1697
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme arvatav vanus on I aastatuhande I pool kuni II aastatuhande algus. Mälestis on riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13019
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 42-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muinasasula kultuurkiht on põhimiselt täheldatav Alatskivi-Pataste maanteest lõuna pool, seljaku kaldjal idaäärel. Maanteest 15-20 m lõuna pool võib märagata eriti silmatorkavat oluliselt intensiivsema tumedusega kultuurkihti. Siin on näiteks rohkesti sütt ja savinõukilde. Põllumaa ülemises osas on muld märksa heledam, ilmselt on sealt mulda alla uhutud. Mõnevõrra võib kultuurkihti täheldada ka ida pool asuval kaldjal alal, millest kaugemale ida poole pole asula ilmselt ulatunud. Asulakoht on seega paiknenud seljaku idaküljel, nii ida kui lääne pool madalat nõgu. Asulakoha täheldatav ulatus võis põhja-lõuna suunas olla 140 m ja ida-lääne suunas 100 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Maarja-Magdaleena kihelkonnas. Asulakoht paikneb Pataste-Välgi-Alatskivi maanteest nii lõuna kui ka põhja pool. Maastikuliselt paikneb muistis Vooremaad ja Kodavere neemikut lahutavas metsaderohkel ala, mida liigendavad mitmesugused liivakünkad ja mõhnastikud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on dateeritav II aastatuhande I poolde. Asulakoha leidis arheoloog Ain Lavi 1979. aasta aprillis.</span>


source: A
code: 13023
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 48-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on muinas- ja keskaegse külaasemega, mida eristab muust põllupinnast sinkjasmust inimtegevuse tagajärjel ladestunud kultuurkiht. Kultuurkihiti iseloomustavad põlenud kivid, savinõukillud, loomaluud ja igapäevased tarbeesemed.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb endisest Välgi kauplusest 10-100 m ida pool ja kuni 200 m lõuna pool, ida poole madalduva seljandiku serva-alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha avastasid 1980. aastal A. Lavi ja A. Rõuk. Muistist arheoloogiliselt kaevatud ei ole.</span>


source: A
code: 13026
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maastikuliselt asulakoht eriti eristatav ei ole, paikneb põhja suunas langeval kallakul.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub Võnnu vallas, Agali külas, Võnnu-Ahunapalu teest läänes, mõlemal pool Rammuli tallu viivat teed, u 115 x 100 m suurusel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakohta arheoloogiliselt kaevatud pole. Pinnalt korjena on leitud keraamika kilde, mille järgi on asulakoht dateeritud II aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 13027
name: Kalmistu "Ristimägi"
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskaegne külakalme paikneb keset heinamaad, kalmel kasvavad ilmselt istutatud kuused ning üks suur kask. Kalme lääneosa on suures osas lõhutud kas kruusa kaevamise või sõjaaegse kaeviku rajamise käigus. Kalme idaosas võis leida korrapärase u 0,5 m sügavuste kraavidega ümbritsetud ala. Tegemist võib olla kunagise triangulatsioonitorni alusega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Sipu talu maal, Puusepa talust üle tee u 50 m kirdes, Koorti talust u 200 m lõunapool asuval kõrgendikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud 13.-17. sajandisse. Leidudest võiks nimetada luid, mõõku, nugasid, kirstujäänuseid.</span>


source: A
code: 13028
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1704
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistuks on kruusane veidi kõrgemale ulatuv küngas, mille servad on kruusavõtmisega Kastresse viiva tee ehitamiseks lõhutud. Selle tõttu on künka servad ebamäärase kujuga, ümberringi sügavad kraavitaolised süvendid. Eriti järsult on maha kaevatud põhjaserv. Allesjäänud künka mõõtmed lääne-ida suunas on 18 m, põhja-lõuna suunas 17 m, kõrgus eemalasuvast põllupinnast umbes 2 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Tartu maakonnas endise jaotuse järgi Võnnu kihelkonnas Ahunapalu külas Tasa talude läheduses. Kalmistu on põhjapoolsest Tasa talust umbes 300 m lääne pool. Talust mööduvast teest on kalmistu 20 m põhja pool. Kalmistu asub Emajõe suudme laialdasel soisel madalikul ja muistise ning talu hoonete vahel on põld, kalmistust põhja ja üle tee ida pool on aga vesine soo.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub arvatavasti 15.-18. sajandisse, aga on võimalik, et see sisaldab ka varasemaid matuseid. Kalmistut on kirjeldanud A. Karu Võnnu kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, kuhu on lisatud märge, et kalmest on leitud luid. Kalme kõrvalt põllult on leitud kündes palju vanu vasest rahasid. Ajaloo Instituudi kogudes on ristikujuline ripats, mis on leitud Tasa talu maalt, kuid pole teada, kas see pärineb kalmest.</span>


source: A
code: 13031
name: Kalmistu "Ütsko nina"
type: Kalmistu
alt_id: 1711
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Külakalme paikneb kõrgemal maaninal vahetult enne Ahja jõe lammi. Kalme alal kasvab hetkel tihe mets.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Külakalme asub Kiidjärve metskonna maatükil M-1. Muistis paikneb kõrgemal maaninal vahetult enne Ahja jõe lammi, jõest endast u 150 meetrit kagus, Kuuksaare talust u 700 meetrit kagus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud 15.-18. sajandisse.</span>


source: A
code: 13032
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1702
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme pikkus on loode - kagu suunas 35 m, laius 10 m. Suur osa kalmest on läbi kaevatud. Kaevamistega on avatud kuue tarandit. Kaevamata on kalme kagupoolne ots umbes 4-5 m pikkuselt. Selles läbi kaevamata osas on kalme pinnal mitmeid auke sisse kaevatud. Arheoloogilised kaevamised toimusid siin 1968.-1969. aastal. Kalme läbi kaevatud osa on dateeritud siit saadud leidude alusel 3.-5. sajandisse.</span>


source: A
code: 13033
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1705
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on peaaegu ümmargune läbimõõt 9,5 m, kõrgus 0,5 m. Kääbas on peaaegu terve ainult edelaosas asub sissekaevatud auk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 13033-13040), mis paikneb Kõnnu-Ahunapalu maanteest põhja poole minevast teest lääne pool, metsaservas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpast reg nr 13035 saadud leiumaterjali alusel võib selle dateerida 5.-6. sajandisse, kogu kääbastik aga kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbastik (mälestised reg nr 13033-13040) on märgitud juba 1921. a A. Karu poolt Võnnu kihelkonna kirjelduses, lk 11-15 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbas reg nr 13035 kaevati läbi 1968. a M. Schmiedelheimi juhatusel. Kääpast leiti peale põlenud luude kääpa kuhjatises kaks puruks vajunud savinõud luudega ja mõningaid esemeid. 1969. a puhastati kääbas reg nr 13040 ja veel ühe kääpa keskel olevate lõhkumisaukude küljed kääpa ehituse selgitamiseks. Leide ei saadud seejuures kummastki kääpast. Kääbas reg nr 13035 kaevamise ja kahe kääpa profiilide puhastamise kohta on aruanded Ajaloo Instituudis. Mälestisele on koostatud pass 1971. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 13034
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1706
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa läbimõõt on umbes 8 m, ja kõrgus 0,5 m. Kääpa keskele on kaevatud auk, teine lõhkumisauk asub kääpa idajalamil. Kääpa põhjajalamilt mööda minev metsatee on kääpa serva veidi lõhkunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 13033-13040), mis paikneb Kõnnu-Ahunapalu maanteest põhja poole minevast teest lääne pool, metsaservas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpast reg nr 13035 saadud leiumaterjali alusel võib selle dateerida 5.-6. sajandisse, kogu kääbastik aga kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbastik (mälestised reg nr 13033-13040) on märgitud juba 1921. a A. Karu poolt Võnnu kihelkonna kirjelduses, lk 11-15 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbas reg nr 13035 kaevati läbi 1968. a M. Schmiedelheimi juhatusel. Kääpast leiti peale põlenud luude kääpa kuhjatises kaks puruks vajunud savinõud luudega ja mõningaid esemeid. 1969. a puhastati kääbas reg nr 13040 ja veel ühe kääpa keskel olevate lõhkumisaukude küljed kääpa ehituse selgitamiseks. Leide ei saadud seejuures kummastki kääpast. Kääbas reg nr 13035 kaevamise ja kahe kääpa profiilide puhastamise kohta on aruanded Ajaloo Instituudis. Mälestisele on koostatud pass 1971. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 13035
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1707
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on mälestise passis kääbas I, mille läbimõõt on 8 m ja  kõrgus 0,5 m. Kääbas kaevati läbi 1968. a. Peale kaevamist aeti liiv kääpa kohale tagasi, kuid ta ei moodusta enam korrapärast kuhjatist.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 13033-13040), mis paikneb Kõnnu-Ahunapalu maanteest põhja poole minevast teest lääne pool, metsaservas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpast reg nr 13035 saadud leiumaterjali alusel võib selle dateerida 5.-6. sajandisse, kogu kääbastik aga kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbastik (mälestised reg nr 13033-13040) on märgitud juba 1921. a A. Karu poolt Võnnu kihelkonna kirjelduses, lk 11-15 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbas reg nr 13035 kaevati läbi 1968. a M. Schmiedelheimi juhatusel. Kääpast leiti peale põlenud luude kääpa kuhjatises kaks puruks vajunud savinõud luudega ja mõningaid esemeid. 1969. a puhastati kääbas reg nr 13040 ja veel ühe kääpa keskel olevate lõhkumisaukude küljed kääpa ehituse selgitamiseks. Leide ei saadud seejuures kummastki kääpast. Kääbas reg nr 13035 kaevamise ja kahe kääpa profiilide puhastamise kohta on aruanded Ajaloo Instituudis. Mälestisele on koostatud pass 1971. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 13036
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1708
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Tema läbimõõt on 8 m, kõrgus 0,5 m. Kääpa keskel on lõhkumisauk, teine auk on kääpa kaguserval.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 13033-13040), mis paikneb Kõnnu-Ahunapalu maanteest põhja poole minevast teest lääne pool, metsaservas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpast reg nr 13035 saadud leiumaterjali alusel võib selle dateerida 5.-6. sajandisse, kogu kääbastik aga kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbastik (mälestised reg nr 13033-13040) on märgitud juba 1921. a A. Karu poolt Võnnu kihelkonna kirjelduses, lk 11-15 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbas reg nr 13035 kaevati läbi 1968. a M. Schmiedelheimi juhatusel. Kääpast leiti peale põlenud luude kääpa kuhjatises kaks puruks vajunud savinõud luudega ja mõningaid esemeid. 1969. a puhastati kääbas reg nr 13040 ja veel ühe kääpa keskel olevate lõhkumisaukude küljed kääpa ehituse selgitamiseks. Leide ei saadud seejuures kummastki kääpast. Kääbas reg nr 13035 kaevamise ja kahe kääpa profiilide puhastamise kohta on aruanded Ajaloo Instituudis. Mälestisele on koostatud pass 1971. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 13037
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2736
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa läbimõõt on 16 x 12 m ja kõrgus ligikaudu 1 m. Kääpas on rohkesti lõhkumisauke, mistõttu on ta kaotanud oma esialgse kuju.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 13033-13040), mis paikneb Kõnnu-Ahunapalu maanteest põhja poole minevast teest lääne pool, metsaservas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpast reg nr 13035 saadud leiumaterjali alusel võib selle dateerida 5.-6. sajandisse, kogu kääbastik aga kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbastik (mälestised reg nr 13033-13040) on märgitud juba 1921. a A. Karu poolt Võnnu kihelkonna kirjelduses, lk 11-15 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbas reg nr 13035 kaevati läbi 1968. a M. Schmiedelheimi juhatusel. Kääpast leiti peale põlenud luude kääpa kuhjatises kaks puruks vajunud savinõud luudega ja mõningaid esemeid. 1969. a puhastati kääbas reg nr 13040 ja veel ühe kääpa keskel olevate lõhkumisaukude küljed kääpa ehituse selgitamiseks. Leide ei saadud seejuures kummastki kääpast. Kääbas reg nr 13035 kaevamise ja kahe kääpa profiilide puhastamise kohta on aruanded Ajaloo Instituudis. Mälestisele on koostatud pass 1971. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 13038
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2737
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa läbimõõt on ligikaudu 14 m ja kõrgus 0,5 m. Kääpa kuhjatises on kive, edelapoolses osas paar väiksemat auku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 13033-13040), mis paikneb Kõnnu-Ahunapalu maanteest põhja poole minevast teest lääne pool, metsaservas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpast reg nr 13035 saadud leiumaterjali alusel võib selle dateerida 5.-6. sajandisse, kogu kääbastik aga kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbastik (mälestised reg nr 13033-13040) on märgitud juba 1921. a A. Karu poolt Võnnu kihelkonna kirjelduses, lk 11-15 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbas reg nr 13035 kaevati läbi 1968. a M. Schmiedelheimi juhatusel. Kääpast leiti peale põlenud luude kääpa kuhjatises kaks puruks vajunud savinõud luudega ja mõningaid esemeid. 1969. a puhastati kääbas reg nr 13040 ja veel ühe kääpa keskel olevate lõhkumisaukude küljed kääpa ehituse selgitamiseks. Leide ei saadud seejuures kummastki kääpast. Kääbas reg nr 13035 kaevamise ja kahe kääpa profiilide puhastamise kohta on aruanded Ajaloo Instituudis. Mälestisele on koostatud pass 1971. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 13039
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2738
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune läbimõõt 11 m, kõrgus ca 1 m. Kääbas on suhteliselt terve, ainult keskel on väiksem lõhkumisauk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 13033-13040), mis paikneb Kõnnu-Ahunapalu maanteest põhja poole minevast teest lääne pool, metsaservas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpast reg nr 13035 saadud leiumaterjali alusel võib selle dateerida 5.-6. sajandisse, kogu kääbastik aga kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbastik (mälestised reg nr 13033-13040) on märgitud juba 1921. a A. Karu poolt Võnnu kihelkonna kirjelduses, lk 11-15 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbas reg nr 13035 kaevati läbi 1968. a M. Schmiedelheimi juhatusel. Kääpast leiti peale põlenud luude kääpa kuhjatises kaks puruks vajunud savinõud luudega ja mõningaid esemeid. 1969. a puhastati kääbas reg nr 13040 ja veel ühe  kääpa keskel olevate lõhkumisaukude küljed kääpa ehituse selgitamiseks. Leide ei saadud seejuures kummastki kääpast. Kääbas reg nr 13035 kaevamise ja kahe kääpa profiilide puhastamise kohta on aruanded Ajaloo Instituudis. Mälestisele on koostatud pass 1971. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 13040
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2739
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on piklik, mõõtmetega 14,5 x 10,5 m, kõrgus 0,6 m. Üle kääpa läheb metsasiht. Piki kääbast on kaevatud kraav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 13033-13040), mis paikneb Kõnnu-Ahunapalu maanteest põhja poole minevast teest lääne pool, metsaservas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpast reg nr 13035 saadud leiumaterjali alusel võib selle dateerida 5.-6. sajandisse, kogu kääbastik aga kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbastik (mälestised reg nr 13033-13040) on märgitud juba 1921. a A. Karu poolt Võnnu kihelkonna kirjelduses, lk 11-15 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbas reg nr 13035 kaevati läbi 1968. a M. Schmiedelheimi juhatusel. Kääpast leiti peale põlenud luude kääpa kuhjatises kaks puruks vajunud savinõud luudega ja mõningaid esemeid. 1969. a puhastati kääbas reg nr 13040 ja veel ühe kääpa keskel olevate lõhkumisaukude küljed kääpa ehituse selgitamiseks. Leide ei saadud seejuures kummastki kääpast. Kääbas reg nr 13035 kaevamise ja kahe kääpa profiilide puhastamise kohta on aruanded Ajaloo Instituudis. Mälestisele on koostatud pass 1971. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 13712
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 95-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on lääne-ida suunas piklik. Kivivare mõõtmed on läänest itta umbes 17 m, vastassuunas 15 m, kalme tõuseb ümbrusest kõrgemale 50-60 cm. Kalme täpseid mõõtmeid ei ole väliselt võimalik kindlaks määrata, kuna äärevare väiksemad kivid on paksu sambla all. Kalme keskosa on ehitatud suurtest raudkividest, mis eriti kalme idaosas on poolest saadik pinnasest väljas. Suured kivid moodustavad kalme põhjaküljes ida-lääne suunalise rea (tarandite otsamüür), teine põhja-lõuna suunaline rida on selgesti jälgitav kalme idaservas (tarandi küljemüür). Kalme kivivare on suhteliselt hästi säilinud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Kalme jääb Loosi-Tabina teeristist ligikaudu 400 m kirdesse. Kalme juurde viib tee, mis eelpoolnimetatud teeristilt pöörab kirdesse. Ligikaudu 400 m pärast keerab väike metsatee loode poole, mis viib kivikalmeni. Kalme ümbrus on künklik. Kivikalme on rajatud ühe sellise põhja-lõuna suunas pikliku künka läänepoolsele kallakule, mis kalmest paarkümmend meetrit lääne pool järsult astanguna alla laskub.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Väliste tunnuste järgi kuulub kivikalme I aastatuhande I poolde. Kivikalme avastati 1978. a sügisel Vastseliina kihelkonna muististe inspekteerimisel. Kalme esiti kaitse alla võtmiseks 1978. a.</span>


source: A
code: 13041
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lääniste sillast 170 - 350 meetrit allavoolu, Ahja jõe vasakul kaldal heina ja põllumaal.Asulakoha ala, mõõtmetega edela-kirde suunas maksimaalselt 200 m ja teistpidi 90 m on ümbritsevast maapinnast tunduvalt tumedam, värvuselt ühtlaselt tumehall. Asula alal leidub rohkesti põlenud kivipuru ja söetükikesi. Asulakoha alalt leiti ka mõned loomaluud</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistise lõunaserv paikneb Ahja jõge ületavast Võnnu-Mehikoorma tee sillast 170 m põhja pool, asulakoha kaguserv on Ahja jõest 10 m loode pool. Asulakoht paikneb vahetult Ahja jõkke lääne poolt suubuva kraavi suudme põhjaküljel. Endisest majandi laudast on asulakoha loodeäär 110 m kagu pool. Lääniste linnamäest on asulakoha edelaserv 600 m kirde pool. Muistis paikneb kagu poole alaneval nõlval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Leidude järgi on muistis  dateeritud 11.-17. sajandisse. Muistise avastas A. Raudoja 1993. a. Mälestisele on passi koostanud arheoloog A. Tvauri 1997.a.</span>


source: A
code: 13042
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2148
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on muust maastikust hästi eristatav - 11 meetrise läbimõõduga kuni 50 cm kõrgune kühm, mida ümbritseb kraav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Revala talu maadel, Ahja jõest u 100 meetrit ida-, Lääniste-Ahja teest u 50 lääne- ning Tihase talust u 80 meetrit põhjapoole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud I aastatuhande II poolde.</span>


source: A
code: 13043
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2740
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ovaalse kujuga, aimatav on kääbast ümbritsev kraav. Kääpal on juba varasemast ajast mitu korrapärast nelinurkset sissekaevet, mis tänaseks on tugevalt sammaldunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Võnnu vallas, Lääniste külas, Lääniste-Ahja tee äärse suvilate krundi põhjaservast 70 m põhja pool Kargajapalus, Lääniste-Ahja teest 50 m lääne pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbast arheoloogiliselt kaevatud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud I at II poolde.</span>


source: A
code: 13044
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1698
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnusel on ühtlaselt järsud nõlvad, mida tõenäoliselt on siit-sealt kunstlikult järsustatud. Linnuseõu on põhja pool jätkuvast seljakust eraldatud valliga, mille kõrgus sisenõlvalt on ligikaudu 2,5 m, välisnõlvalt 4 m. Valli välisjalamil on ligikaudu 1 m sügavune kraavnõgu. Lõuna suunas lõpeb linnuseala kitseneva neemikuna. Õue pikkus põhja-lõuna suunas on ligi 70 m, laius 25-30 m. Linnusest lääne poole jääb madal nõgu ojaga; linnus asetseb Ahja jõe ja selle oja vahel (E. Tõnisson. Eesti muinaslinnad. 2008 lk 303).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Linnus paikneb pikema põhja-lõuna suunalise seljaku 5-6 m kõrgusel lõunapoolsel otsal Ahja jõe läänekaldal Lääniste-Vanamõisa kõrvalmaanteest ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestise on dateeritud II aastatuhane algusesse. Linnust on maininud A. Karu Võnnu kihlkonna kirjelduses 1921. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Linnuseõu on kasutusel olnud vene õigeusu kalmistuna, mistõttu muistne võimalk kultuurkiht on segatud (E. Tõnisson. Eesti muinalinnad. 2008 lk 303-304).</span>


source: A
code: 13045
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1699
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme koosneb suurtest raudkividest, mis esmasel visuaalsel vaatlusel konkreetseid konstruktsioone ei moodusta. Kivikalme paikneb ühes kompleksis koos Terikeste ohvripärnaga.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Võnnu kihelkonnas. Kivikalme paikneb Mäe-Suitsu talu maadel, Võnnu ja Kastre vahelise tee ääres, vahetult Hiiepärna bussipeatusest lõunas, Köstrimäe talust u 200 meetrit lääne poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud I aastatuhande I poolest kuni II aastatuhende alguseni. Leidudest väärivad mainimist keraamika, raudkirves, söed, sõled, käevõrud, põlenud luud. Kivikalmet on kirjeldanud Võnnu kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses kui vana ohvrikohta A. Karu 1921. a (käsikiri Ajaloo Instituudis) Mälestisele on koostanud passi 1974. a arheoloog S. Laul.</span>


source: A
code: 13046
name: Ohvripärn
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 1712
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvripärn on suur vana puu otse tee kõrval. Puu on üsna pehkinud, seest õõnes ning selle sees on tehtud tuld. Okste külge on riputatud värvilisi linte.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvripärn asub endise jaotuse järgi Tartu maakonnas, Võnnu kihelkonnas. Ohvripärn paikneb Võnnu vallas, Terikeste külas, Mäesuitsu talu hoonetest 50 m kagus, Võnnu-Kastre tee kaguküljel, kivikalme (reg nr 13045) edelaservas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvripärna arheoloogiliselt uuritud pole. Välisilme järgi on muistis dateeritud II aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 13047
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 92-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha kultuurkihti iseloomustab ümbritsevast maastikust tumedam pinnas, kus esineb keraamikat, kivipurdu ning savitihendeid. Asulakoha mõõtmed on põhja-lõuna suunas u 130-270 m ning ida-lääne suunas u 240 m.

Tvauri, A. 2002. Aruanne arheoloogilistest uuringutest Külitse asulakohal 2002. aasta augustis. Tartu (Käsikiri  TÜ arheoloogia kabineti arhiiv-raamatukogus)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartu-Riia mnt loodeküljel. Läänes piirdub asulakoht Külitse tee nimelise tänavaga, põhjas Kase tee tänavaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakohta on arheoloogiliselt kaevanud 2002. aastal Andres Tvauri. Sealt on leitud keraamikat, erinevate esemete katkeid ning loomaluid. Keraamika põhjal on asulakoht dateeritud 9.-16. sajandisse.</span>


source: A
code: 13048
name: Kalmistu "Pähnimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 116-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu paikineb küntud põllul ning maastikuliselt ei ole kalme täpseid piire võimalik eristada, kuna puuduvad nähtavad kalmekonstruktsioonid. Kalme tuumikala peaks paiknema põllu kõrgeimal nukil.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Ülenurme vallas, Külitse külas, vana Tartu-Riia mnt lõuna-küljel, Mäeveere talust u 100-200 m kagus, ida-lääne suunas u 100 m ja põhja-lõuna suunas ligi 200 m ulatuses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistut arheoloogiliselt kaevatud ei ole, kuid kalmealalt saadud leidude põhjal on muistis dateeritud 11.-17. sajandisse. Kalmistult on leitud savinõukilde, põlenud luid, münte, ehete katkeid, naelu ning raudesemeid.</span>


source: A
code: 13050
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 94-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha kultuurkihti iseloomustab ümbritsevast maastikust tumedam pinnas, kus esineb põlenud kive, keraamikat ja loomaluid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb vahetult Tartu-Võru mnt lääneküljel paarsada meetrit Reola ristist Tartu poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisilme järgi on muistis dateeritud II aastatuhande I poolde.</span>


source: A
code: 13051
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muust maastikust eristab asulakohta sinkjastume pinnas, kus esineb kultuurkiht, mida iseloomustavad keraamikakillud, esemekatked, tules murenenud kivid ning loomaluud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Uhti rdt-jaamast 150 m lõuna pool, Tartu-Põlva mnt ja rdt vahelisel põllul u 50 x 70 m mõõtmetega alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakohalt saadud leidude põhjal on mälestise kasutusaeg dateeritud I aastatuhande viimasesse veerandisse.</span>


source: A
code: 13053
name: Ohvriallikas "Arstiallik"
type: Ohvriallikas
alt_id: 2151
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas asub endise jaotuse järgi Helme kihelkonnas. Allikas paikneb Helme mõisa peahoonest (reg nr 13080) põhja pool, Helme jõe ääres paikneva järsaku all</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvriallika võib dateerida II aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 13054
name: Ohvriallikas "Pärliallik"
type: Ohvriallikas
alt_id: 46-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allikas paikneb Helme linnuse vallikraavi põhjas. Allikast voolab välja väike oja, mis piki vallikraavi põhja kulgedes voolab Helme jõkke allikast 190 m kirde pool.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub endise jaotuse järgi Helme kihelkonnas. Allikas paikneb umbes 80 m Tõrva-Karksi-Nuia maanteest kirde pool, Helme ordulinnuse varemetest kagu pool, linnuse vallikraavi põhjas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis pärineb ajaloolisest ajast, dateeringuks võib laias laastus määratleda II at pKr. Muistist mainitakse korduvalt Kirjandusmuuseumi Rahvaluulearhiivi pärimusteadetes, mille järgi olevat siin ravitud silmahaigusi. On teateid, et „Muiste olevat sinna allikasse neitsid oma puhtuse hoideks helmeid ohverdanud“ ja „Helme allikas saanud nime sellest, et seal käinud neiud helmeid ohverdamas“. 1997. a toimusid arheoloog A. Tvauri juhatusel allika puhastustööd, mille käigus ilmnes, et allika-auku ümbritsevad vähemalt kahed üksteise peal asetsevad puust rakked.</span>


source: A
code: 13055
name: Ohvrikivi "Orjakivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 1729
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>„Orjakivi“ on madal, maapinnast kuni 38 cm kõrgem graniitsest kivimist rändkivi. Kivi suurim pikkus on 123 cm, laius teistpidi 102 cm. Kivi pealispinnas on kaks suurt tõenäoliselt loodusliku tekkega lohku. Läänepoolse lohu pikkus on umbes 45 cm, laisu teistpidi umbes 30 cm. Teise lohu mõõtmed on vastavalt 48 ja 32 cm. Kivist on lahti tulnud või lõhutud 50 cm pikkune ja kuni 25 cm lai tükk, mis lebab kivi edelaküljel (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub endise jaotuse järgi Helme kihelkonnas. „Orjakivi“ paikneb Helme jõe kõrgel kaldal, umbes 50 m lõunapool jõest, Helme kalmistu põhjaservast 60 m põhja pool. Kivi juurde pääseb Helme kalmistu loodenurga juurest kirde poole suunduvat teerada pidi. Helme kalmistu loodenurgast on kivi 180 m kirde pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistise võib dateerida ajaloolisse aega. Jaan Jungi andmetel kutsutavat seda kivi nii „iste kiviks“, kui „orja kiviks“. Jung refereerib rahvajuttu mille kohaselt olevat istejäljed kivisse jätnud piinajaid põgenev ori (Muinasaja teadus Eestlaste maal II, Jung 1898, lk 153-154). Kivile ohverdamisest on ainult üks teade. M. J. Eeiseni andmetel olevat lapsed kunagi viinud kivile marju ohvriks. Helme Orjakivi on andnud J. Tammele ainet ballaadi „Orjakivi“ kirjutamiseks, ning ka Juhan Liivi „Varjus“ on kivi leidnud mainimist. Helme „Orjakivi“ oli muinsuskaitse all juba 1930. aastatel.</span>


source: A
code: 13056
name: Pelgupaik "Helme koopad"
type: Pelgupaik
alt_id: 2150
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur koopaava asub mäe järsul idaveerul. Mainitud koopaava kaudu pääseb kahte saali.
Esimene saal kujutab võlvja laega ruumi läbimõõduga 3,5-6 m ja kõrgusega kuni 4 m. Esimese saali tagaosas, sissepääsu vastas on madal ava, mis viib teise saali. Sissepääsu poolt vaadates parempoolses seinas leidub mitu sügavat soppi, vasakpoolses aga tellistest müür. Selle taga on olnud suur saal, mille lagi on sisse langenud. Maapinnal on selle kohal näha kuni 4 m sügavust ja 10 m laiust langatuslehtrit. Hävinud saalist viis edasi kitsas maa-alune käik, mille ulatuse kohta andmed puuduvad (Heinsalu 1987, 114).
Teine säilinud koopasaal on peaaegu ümmargune ruum, läbimõõduga 5,5 m. Saali tagaseinast läheb edasi kohe alguses kaheks jaguneva maa-aluse käigu suu. Vasakpoolne haru on suudme osas kinni varisenud. Selle kohal näeme maapinnal 3-4 m laiust langatuslehtrit. Parempoolne haru on käpuli läbitav umbes 20 m ulatuses. Käigu kõrgus on veidi üle 1 m. Umbes selle käigu keskosas on olnud vasakule suunduv kõrvalharu, mis on aga kinni varisenud. Ka selle varingu kohal on esineb mäe peal langatuslehter laiusega kuni 4 m ja sügavusega 2,5 m.
Kirjeldatud 20 m pikk käik lõpeb kinnivarisenud lõiguga. Veel 1950. a oli see käik viinud välja suurde langatuslehtrisse, mis oli tekkinud kõige suurema maa-aluse saali, nn. Vanakurja vatsa sisselangeist. See lehter on ligi 10 m lai ja 4 m sügav; nõlvades paljandub liivakivi ja sees kasvavad juba suured puud.
Vanakurja vats on ilmselt olnud Helme koobastiku suurim koobas. Vanakurja vatsa olevat vanasti suubunud 8 käiku. Üks, mis viis sinna otse oru nõlvalt, oli 5-6 m pikk ja kuni 1,5 m lai tunnel kõrgusega ligi 1,5 m. Seda võis veel näha 1966. a, kuid koopapoolne ots oli juba siis kinni (Heinsalu 1987, 116). Samal ajal suubus Vanakurja vatsa veel 4 madalat käiku, mille avad olid langatuslehtris näha. 1980. aastatel oli näha veel ainult üks ava, kuhu inimene enam sisse ei mahtunud 1960. aastatel oli seda käiku pidi käpuli minnes võimalik jõuda Koopamäe loodenõlvale. Käigu pikkus oli ligikaudu 40 m. Nüüdseks on need kinni varisenud ja kinni kasvanud.
Geoloog Ülo Heinsalu andmetel on Helme koopas olnud vähemalt 200 m käike ja 6 saali (Heinsalu 1987, 116). Ühe suurematest saalidest, nn Moosese kirik olevat olnud pime ja selle asukoht on teadmata. Geoloog Ülo Heinsalu on olnud seisukohal, et koobastik on inimeste kaevatud, mitte vee uuristatud (Heinsalu 1987, 116). Koobastik on ka looduskaitse all (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub endise jaotuse järgi Helme kihelkonnas. Koopad paiknevad Helme ordulinnuse varemetest põhja pool kitsa põhja-lõuna-suunalise seljandiku sees, millele lossi vallikraav jagab kaheks osaks. Seljandiku põhjapoolset osa kutsutaksegi Koopamäeks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistise dateeringuks võib laias laastus määratleda II at pKr. Koobastiku kohta on kogutud hulgaliselt rahvapärimust. On räägitud, et Helme koobastest olevat vanasti läinud maa-alune käik Pokardisse, Helme kirikusse või isegi Viljandisse (Ü. Heinsalu, Eesti NSV koopad. 1987, lk 116). Moosese kirikus olevat mungad vanasti jutlust pidanud (Heinsalu 1987, 117). Koobastikku kutsutakse ka Helme Põrguks (KTM, 604). Muistist mainitakse ka baltisaksa kirjanduses juba alates vähemalt Hupelist (1774). Kasutuselolevate andmete abil ei ole võimalik koobastiku rajamist ja kasutamist täpselt dateerida. Enamus autoreid, on olnud arvamusel, et tegemist on muinasajal kaevatud pelgukoobastega. Võib-olla seostuvad koopad ka hilisema Helme ordulinnuse kohal olnud hüpoteetilise muinaslinnusega. Ülo Heinsalu on oletanud, et koopaavasid ja osa saale on 18. sajandil, mil siin oli Helme mõisa park, suuremaks kaevatud.</span>


source: A
code: 13057
name: Helme kirikuaed
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 59-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1773. aastal lõpetati kiriku juurde matmine ja hakati olemasolevat ala kujundama pargiilmelisemaks.</span>


source: A
code: 13058
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kihelkonnakirjeldus A. Suik 1923-1924.
Asukoht - Patküla vallas, Peetrianni talu maal  metsas, põhjapool külavahe tee ääres, mis läheb talu juurest Helme Koorküla maanteele. 
Kirjeldus - Peaaegu vakamaa suurune kruusa auk. Praegu kruusa enam ei võeta ja pääl kasvab noor mets. Koorküla õpetaja hr Ruuti teatel tulnud sealt Jungi ajal välja paku sisse maetud surnu luukere. 

J. Jung „Muinasaja teadus II“, lk 143.
Kalme Paatkülas, Peetrianni talu piiri sees, Ahne jõe kaldal. On niisama kruusa mägi, kust kaevates surnute luukeresid välja on tulnud ja kelle mõnel sarnane puu puru ümber on olnud nagu oleks surnud küna või välja õnnistatud molli sees maha maetud.</span>


source: A
code: 13059
name: Kalmistu "Kalmetimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 60-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muististe inspekteerimine Taagepera k/n 19.-23. juuli 1966
Uuekiini maaalune kalmistu (Kalmetemägi)
Kalmistu asub praeguse Helme k/n (1966. a järgi) Taagepera sovhoosi Holdre osakonna maal. Endise Uuekiini talu põllu keskel, talust umbes 250 m põhja pool. Kalmetemäe külje alla WNW suunas jääb nn „Rjjuniit“. Kalmistu kujutab endast põllu keskel olevat kõrgemat küngast, mille keskele on kaevatud ligikaudu 30 aastat tagasi kartulikoobas. Koopa kaevamisel ja selle ja ka juba varasemal ajal kündmisel on maa seest välja tulnud luid. Esemeid pole leitud. Kalmistust 500-600 m S poole on leitud kündmisel metsa äärest põllult kaks metallist kannu rahadega. Osalt olevat need olnud araabia mündid. Rahad olevat juba kodanlikul ajal üle antud muuseumile. Mainitud ala lähedusest olevat kulgenud muistne kaubatee Pärnu – Viljandi – Holdre – Pihkva -  Novgorod.</span>


source: A
code: 13060
name: Kalmistu "Lüllemägi","Lillemägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1724
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kihelkonna kirjeldus A. Suik 1924.
Asukoht - Koorküla vallas Siimu talu maal Õhne jõest umbes 250 m lääne poole küngas soos nimega Lüllemägi. 
Kirjeldus - Umbes vakamaa suurune küngas soos, kus leidub rohkesti raua tagi, söe prügi ja konte. Koorküla õpetaja hr Rüüti oletusel muistne hukkamise koht, mida osutab sõna „lülle“. 
J. Jung „Muinasaja teadus II“, lk 143.
Kalme Koorküla, Keisre küla Laksi ja Siimu talu krundi sees. See on üks kaunis kõrge mäekink, mis soodest ja mäda niitudest ümber piiratud ja keda Lülle mäeks kutsutakse, umbes 1,5 vakamaad suur. On väga ilusas kohas Ahne jõe kaldal. Selle mäe peal olevat mõni harva suur kivi. Et sealt nüüd kruusa veetakse, tulevat sealt inimeste luud välja ja paarikümne aasta eest koguni terveid inimeste luukeresid. Ka sealt mäe ligidalt mäda maa seest olla inimeste pea kuid leitud, aga mitte maa pealt vaid 4-10 jala sügavuselt. Ka räägitakse. Et selle mäe peal sagedaste rahaaugu tulesid olla nähtud. Sealt olla ka õieti suuri vaskrahasid leitud ja üks tiku toosi sarnane ja suurune kuld toos imelikkude kirjadega ja üks hani muna suurune pronksist kuul, kellel auk keskel läbi olnud. Kuhu need asjad jäänud ei ole teada. 

J.Jung „Muinasaja teadus II“, lk 150-151.
Rauategemise ehk sulatamise koht. See koht on Koorkülas, eespool räägitud Lülle mäe peal. Seal ei ole küll mingit märki ega aset, kus mõni asutus, sulatamise ahi või koht võis olla olnud. Ometi on seal muru pealmise korra all kuni 1 jala sügavuseni kõik maapind mõne 2-3 sülla Laiusel sulanud raua tükka, raua tagi ja nagu kergeid vahu tükka täis. See on näha, et seal punasest mullast või savist rauda välja on sulatatud, mida soorauaks (Mooreisen) kutsutakse. Sealt tuleb suuri tükkaa välja, mis alles pool punane muld ja pool sulanud raud on. Missuguse nõu või nõudega seda on sulatatud, on arusaamatu. Taotava raua tagi see mitte ei ole vaid mullaga segane sulanud raud. Vist on esimesel rauaajal seal rauda sulatatud, kui alles valatud rauast asju tehti. See mägi seisab kahest küljest soo sees, kust seda punast mulda on võetud. See koht ei ole kellegi talu maja ligidal, et seal võis mõni hiljem aja sepikoda olla olnud. Vanemal ajal olla rahva jutu järgi seal raha augu tulesid nähtud, kus vana-pagan ise raha olla teinud.</span>


source: A
code: 13061
name: Pelgupaik "Kullamägi"
type: Pelgupaik
alt_id: 1726
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kihelkonnakirjeldus A. Suik 1923-1924.
Asukoht - Koorküla vald Koorküla veski juures Õhne jõe (Ruuna oja) käänu sees, veski järve edela otsa juures. 
Kirjeldus - Nõnda nimetatud Ruuna võrendiku sees on Kullamägi. Koorküla õpetaja hr Ruuti teatel on sealt leitud mitmesuguseid kuld ja pronks asju, vist sõlgi. Praegu on jõgi mäge tublisti ära uhtnud. Jungi arvates on see küngas linnamägi, kuid tal pole mingit erilist linnamäe tundemärki.
J. Jung  „Muinasajateadus II“.
Koorküla veski juures Ruuna oja käänu sees on uks iseäranis seisev mäe künk, mis jõe pinnast umbes 24 jalga kõrge, 40 sammu pikk ja 10 sammu pealt lai on. Keskkohast lõuna poolse külje pealt on aa jõgi enam kui 10 sammu maha uhtnud, mille läbi ta pealt nii kitsaks on jäänud. Sealt keskpaigast kaevates tuleb palju tuhka ja ka süsi maapinnast välja, millest näha, et seal peal inimesed on elanud. Et ta kahest küljest jõega peaaegu ümberpiiratud on ja ka soo sees muust maast lahutatud, siis on arvata, et inimesed seda kohta pelgupaigaks on pruukinud. Üks pihapuust aiaga vallidega eestlaste kants ei või ta just mitte olla, sest et seal peal neid jälgi ega märkisid leida ei ole. Ometi olla sealt kuldsõrmuseid, kõrvarõngaid ja nõelu leitud, mille pärast seda kullamäeks kutsutakse. Kuhu need asjad jäänud on teadmata.</span>


source: A
code: 13062
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2154
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast maastikus asetsevat järsku küngast. Küngas on ida-lääne-sihis ovaaljas, pikkusega umbes 50 m ja laiusega 20 m. Künka idapoolne osa on kõrge ja koonusja kujuga, läänepoolne ots madaldub ja kitseneb. Kive on tunda idapoolsel nõlval sambla all (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Helme kihelkonnas. Kalme paikneb Holdre külas, Karjatnurme-Holdre teest ligikaudu 90 m edelas, kus kirde suunas maapind madaldub ja muutub üle tee soiseks heinamaaks. Lõunas ja läänes on maastik kõrgem.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme võib kuuluda I aastatuhandesse. Kalme kohta kirjalikud ülestähendused puuduvad. Rahvatraditsioonis seostub mägi rootsiaegse matmispaigaga. Kalme on võetud riikliku kaitse alla 1973. a.</span>


source: A
code: 13063
name: Kivikalme "Vahrete"
type: Kalme
alt_id: 2153
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast loode-kagusuunalist 50 m pikkust ja 25 m laiust, umbes 2 m kõrgust valli, millest paistab suuri ja väiksemaid lahtisi kive. Praegune kõrge vall ei vasta omaaegsele kalme kujule, sest kalmele on veetud peale palju kive kõrvalasuvatelt põldudelt (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Helme kihelkonnas. Kalme paikneb Valga-Uulu maantee läheduses asuvast Ala külast ligikaudu 700 m  Holdre suunas, tee idapoolsel kaldal, tasasel maastikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kohta kirjalikud ülestähendused puuduvad, samuti pole siit leide. Kalme võeti kaitse alla 1973. a rahvapärimuse alusel, tollase Valga muuseumi töötaja L. Kungla ettepanekul. Läheduses asuva Taga-Äru endise perenaise jutustuse põhjal on siin olnud kõrvuti kolm kivivaret, kuhu põllult kive aegajalt peale visati.</span>


source: A
code: 13065
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 17-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kihelkonnakirjeldus A. Suik 1923-1924.
Asukoht - Lõve vallas Vana-Tehvandi talu põllus. Helme-Veski jõe ida poolsel kaldal, lääne poole kallakul maal, vastu Lantsi oru suud, mis on jõe vastaspoolsel kaldal ühes sama nimelise ojaga.
Kirjeldus - Talu omaniku Peedu Kurvitsa teatel olnud suur kivivare, mis ulatunud kuni maanteeni. Kalmu koht on Helme-Lõve maantee idapool ääres. Peremees, kes kivid ära vedanud, pole peale söepuru midagi leidnud, söepuru olnud kivide all. Praegu on kolm suuremat kivi alles, nendest on kakas aukudega ohvrikivid. Koht on põlluks tehtud. Tee ääres on veel kivid hunnikus alles. Ka põllul on üksikuid suuremaid kive. Varem kasvanud kalmu teeäärsel osal kuusemets.

J. Jung „Muinasaja teadus II" 1898, lk 142.
Kivi kalme Lõve vallas Tehvandi talu põllu sees, maantee ääres Kärstnast Helme poole minnes pahemat kätt, 47 sammu pikk, 37 sammu lai. Põlenud luu puru ja süsi maa peal näha. Sealt olla ka muist ära lõhutud, kust ka vask asju leitud, mis aga ära kaotatud. 

Ants Kraut Inspektsiooni aruanne Valga rajooni (21. jaanur 1982)

Kivikalme - Helme kn Möldre küla, Taagepera sovhoos. Helme vesiveskist Helme-Kärstna teed mööda 1900 m põhja poole, end Vana-Tehvandi talu maal, teest 40 m ida pool on riikliku kaitse all 2 kultusekivi nr 1727 (13066) ja 1728 (13067). Neist ca 80-100m kirde pool, kõrgema mäe seljandiku põhjaveerul põllu ja rohumaa piiril kasvab üksik suur kuusk. Selle ümber ja all on märgata veidi kõrgemat, osalt kivist künkakest või kühmu. Künka ümbruses, peamiselt põhja pool asuvalt põllult (kuni 10m raadiuses) leiti neli savinõukildu ning üks luukild (AI 5171: 1-5), neist kahel on märgata potikedra jäljed. Ilmselt on tegemist kivikalme või selle säilinud põhjaga. Esitatud kaitse alla võtmiseks kivikalmena.</span>


source: A
code: 13086
name: Kalmistu "Niklusmägi"
type: Kalmistu
alt_id: 20-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Endise Kaagjärve kultuurimaja taga, Valga-Lüllemäe maantee põhjaküljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateering 13.-18. sajand.</span>


source: A
code: 13087
name: Kalmistu "Kalmetimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 21-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kihelkonnakirjeldus F. Karopun 1922 (kyla) kalm „Kalmumägi“.
Asukoht - Tarsila talu maa pääl, mitte kaugel endisest Kirbu karjamõisast, tee ääres. 
Kirjeldus - „Kalmumägi“ on põllu sees, küntud. Surnuluid tublisti välja tulnud, täiskasvanute ja laste luud. 

Kihelkonnakirjeldus Vares 1927.
Tarsila talu põllul on kalmemägi kust on tulnud inimluid ja pronksist ehteasju välja. Asjad on Ommik Kusti käes, kes elab Pikkjärve asunduses. Kalme on põlluks küntud.

Inspektsiooniaruanne Kirbu küla külakalmistutest 28.septemberil 1984 (Heiki Valk).
28. septembril 1984. aastal vaatasid Mare Aun ja Heiki Valk üle kaks Kirbu külas paiknevat keskaegset kalmistut. Esimene asub Tarsila talust 800 m lõunas, Lüllemäe-Laatre teelt Sokale viiva teeristist 750 m põhja pool, Soka teest ligi 100 m lääne pool, metsaga kaetud mäekünkal. Kohaliku rahva jutujärgi olevat arheoloogid 1960. aastatel käinud mäge kaevamas, otsitud kirikut. Kalmest leitud luid ja metallehteid.</span>


source: A
code: 13089
name: Kalmistu "Laulatusemägi"
type: Kalmistu
alt_id: 33-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Inspektsiooniaruanne Kirbu küla külakalmistutest 28. septembril 1984 (Heiki Valk).
28. septembril 1984. aastal vaatasid Mare Aun ja Heiki Valk üle kaks Kirbu külas paiknevat keskaegset kalmistut. Kalmistu (reg nr 13089) (Maarjamägi, Laulatusemägi ehk Kalmetimägi) on Tarsila talust 700 m kagus, mahajäetud väikesest Laulatusemäe talust umbes 100 m kirdes, metsatee lõunaküljel oleval künkal. Lüllemäe-Laatre teelt Sokale viiva tee ristist jääb kalmistu teed pidi 1,6 km põhja poole ja teest 150 m kagusse. Kohaliku rahva jutu järgi olevat arheoloogid 1960. aastatel mäge kaevamas käinud; otsitud kiriku. Leitud luid ja metallesemeid, lisaks ka kiriku vundament ja suur altarikivi.</span>


source: A
code: 13091
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 14-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht asetseb rahutu reljeefiga Karula kuppelmaastikul, edela-kirdesuunalisel piklikul loodusliku künka kirdeotsal. Asula kultuurkiht on kaetud tuiskliiva kihiga, mille paksus ulatub mõnekümnest sentimeetrist 70-80 sentimeetrini. Kultuurkihile on kuhjatud kääpaid, mida leidub kogu nimetatud künkal ehk siis palju laiemal alal kui on olnud asula. Künka kaguserva on kaevatud sisse rohkesti kartulikoopaid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas, Karula kihelkonnas. Asulakoht jääb Puurina-Lüllemäe-Litsmetsa tee äärde ja ulatub kagus kuni kõrvaloleva talu õuealani.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asula võib dateerida keraamika ja söeproovide alusel I at eKr kuni II at. Asulakiht avastati 1974. a suvel seoses kaevamistega Mähkli küla kääbastel. Asulakiht kaevati läbi osaliselt. Asulakihi paksuseks on 20-30 cm. Asula täpset ulatust ei ole kindlaks tehtud, kuna see asub osalt kääbaste all, osalt on kaetud tuiskliiva kihiga. Asulakihist leiti loomaluid ja keraamikat.</span>


source: A
code: 13092
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmeala on ida-lääne suunas piklik ja tõuseb keskosas ümbrusest vaevaltmärgatavalt kõrgemale. Kalme ääred sulanduvad kokku ümbritseva maastikuga. Kive paikneb sambla alla umbes 30 x 15 m suurusel alal. Kalmesse tehtud prooviaugus paljandus kivikalmele tüüpiline kivivare – suurte kivide vahele on kiilutud väiksemad teravaservalised kivid. Muld kivide vahel on sõmer, tume ja sisaldab söetükke (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas, Karula kihelkonnas. Kalme paikneb rahutu reljeefiga Karula kuppelmaastikus, Valga ja Võru maakonna piiri lähedal, Lüllemäe-Tsooru teest põhjapool, metsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub välise ilme järgi otsustades I at I poolde. Karula kihelkonna kohta käivate materjalide hulgas on teade, et Ränna talu metsas on kive ja sealt olla kunagi leitud mingeid asju. Kivikalme olemasolu tehti kindlaks proovikaevamistel 1974. a suvel.</span>


source: A
code: 13094
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 35-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Karula-Lüllemäe ja Hargla-Laatre teede ristist kuni 200 m edelasse ulatuval Lüllemäe bussipeatuse taga algaval puudega kaetud seljandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateering 13.-18. sajand.</span>


source: A
code: 13095
name: Karula kirikuaed
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 61-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Karula kiriku varemete ümbruses ca 50 m raadiuses ning kiriku sisemuses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateering 13.-18. sajand.</span>


source: A
code: 13099
name: Linnus
type: Linnus
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Järsunõlvaline, jalamil enam-vähem ümar ja põhja-lõuna suunas veidi ovaalse pealispinnaga mägi on umbes 28 m kõrgune. Tasane, servade suunas kergelt alanev mäelagi on ligikaudu 50 x 28 m mõõtmetega. Nähtavad kaitseehitiste jäljed puuduvad (E. Tõnisson, Eesti muinaslinnad, 2008, lk 312).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub endise jaotuse järgi Karula kihelkonnas. Mälestis paikneb Laatre-Hargla ja Valga-Antsla teeristist umbes 1400 m kagu pool, Rebase talu asemest ligikaudu 450 m loodes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnus ei tohiks olla varasem 6. ja hilisem 11. sajandist. 1996. a avastatud linnusele on kaevatud kolm proovišurfi, millest mäe keskosale ja lõunaosasse tehtutes kultuurkiht puudus. Kolmandas, järsunõlvalise idaserva lähedale tehtus koosnes pinnase ülaosa erosioonimullast. 40 cm sügavusel algas 40 cm paksune liivale ladestunud kultuurkiht, mille alaosa sisaldas rohkesti käsitsi tehtud savinõude kilde, söetükikesi ja luid. Linnust on käsitlenud E. Laid 1923. a väljaandes Eesti muinaslinnad, A. Tvauri ja A.Vindi kogumikus Arheoloogilised Välitööd Eestis. 1996, lk 148; E. Tõnissoni raamatus Eesti muinaslinnad. Tartu-Tallinn, 2008, lk 312-313.</span>


source: A
code: 13100
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1717
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maa-alune kalmistu paikneb Otepää linnas Tartu ja Piiri tänava ristmiku ümbruses, peamiselt ristmikust ida ja kirde poole jääva parkimisplatsi alal ning sellest ida poole jääval alal. Matuseid esineb ka mainitud tänavate ristmikust põhja ja loode pool, Piiri tänava ääres. Kalmistu täpseid piire pole võimalik määratleda.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub endise jaotuse järgi Otepää kihelkonnas. Kalmistu paikneb Otepää linnas Tartu ja Piiri tänava ristmiku ümbruses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on keskaegse Otepää alevi kalmistuga. Muistise võib leidude põhjal dateerida 14. sajandisse.Kalmistut on uuritud arheoloogiliste kaevamistega juba 1928. ja 1929. aastal Piiri tänava ääres ja 1938. aastal Tartu tänava idaküljel seoses selle laiendamisega. 1938. aastal toimusid arheoloogilised kaevamised Osvald Saadre juhtimisel. 1944. aastal põles Otepää maha ning kalmistu alal varem olnud hoonestus hävis. Tartu ja Piiri tänava ristmiku piirkonda rajati parkimisplats ning spordiinternaatkooli hoone, mille ehitusel olevat palju luid välja tulnud. 1950. aastal alguses, linna puurkaevu platsi tasandamisel parkimisplatsist ida pool leiti hoburaudsõlg. 1958. aastal leiti kalme alalt tollase kino (nüüdne ööklubi) esiselt kanalisatsioonikraavi kaevamisel kaurikarpe ja helmeid. Kuni 1996. aastani oligi ebaselge, kas parkimisplatsi alal on kalmistu säilinud või mitte. Mainitud aastal alustai Otepää linnavalitsuse tellimusel parkimisplatsi asfalteerimistöid ning väikese kumeruse äralükkamisel tuli välja inimluid. Järgnesid väiksemad päästekaevamised 1996. aastal Heiki Valgu juhendamisel. Fikseeriti 7 tervet või osaliselt hävinud luustiku. Kaevamisel selgus, et luustikud paiknevad siin peaaegu vahetult maapinna tasandil. Kalmistu on olnud korrapärase planeeringuga – hauad on olnud ridades. Otepää linnavalitsuse tellimusel kaeti kalme keskosa ala pärast arheoloogilisi fikseerimistöid 1996. aastal asfaldiga.</span>


source: A
code: 13101
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 48-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Inspektsioonireisist Otepää kõrgustikule 27. septembril 1995. a (Heiki Valk).
Makital vaadati asulakohta ja korjati oja põhjast väljauhutud loomaluid. 

Inspektsioonist Kambja, Otepää, Sangaste ja Karula kihelkonda 28. mai 1996. aastal (Andres Vindi) saab lugeda, et Valga maakonnas asuvas Makita külas korjati ojast ja selle kaldal olevast asulakohast keraamikat ja loomaluid (TÜ 418). Peale maaparanduse, mis õgvendas oja, võib iga kord korjata leide. Põld oli veel üles kündmata, seega sealt ei saadud keraamikata korjata.</span>


source: A
code: 13102
name: Kalmistu "Kabelimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1741
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kiri: Reidolf ja teised Makita küla elanikud, 28.11.1957.
Lugedes teie kirjutist ajalehest muinsus- ja looduskaitse alla võtmisest leidsime ka meie, sellele kirjutisele allakirjutanud vajaduse avaldisega Teie poole pöörduda. Otepää raj Päidla k/n Nõuni kolh end Makita küla Looga talu maaalal asub tasandikul järsk kuplitaoline mägi, mida rahvas kutsub Looga kabelimäeks ning millel kasvavad põlised kased. Mäe jalamilt on leitud ja leitakse tänase päevani pruuniks muutunud inimluid, mille järele meie kohalikud elanikud oleme arvamisel, et siin asub kas vanaaegne matusepaik või sõjakalmistu. Kuigi see koht selleks ette ei ole nähtud, on viimasel ajal mäe küljelt hakatud suuremal arvul kruusa vedama maanteele. Sellega on kahjustatud tublisti mäe kaunist üldilmet ja on lastud auku mitu põlist kaske. Meie kohalikud ja ümbruskonna elanikud mõistame sellise teguviisi hukka ja palume Teie kaasabi väljaselgitamiseks, kas see koht ei oleks tarvis muinsus- või looduskaitse alla võtta, et sellega päästa huvitava loodusliku vaatamisväärse koha hävitamise.  

Inspektsioonireisist Otepää kõrgustikule 27. septembril 1995 (Heiki Valk)
Makital käisime Kabelimäel, kus tundsin huvi, kas mäe Tartu maantee poolsel küljel, umbes poolel kõrgusel olev ca 1 m kõrgune järsem astang võiks olla inimese kätetöö. Reet Karukäpp arvas, et võiks olla küll. Sain teada, et Makita Kabelimägi kujutab endast mõhna, mis on tekkinud jää sulamisel jäämassi sees olnud pinnasekogumi „allapudenemise“ läbi.</span>


source: A
code: 13103
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 50-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Inspektsioonist Otepää ja Kanepi kihelkonda 24. aprillil 1995 aastal (Andres Vindi).
Asulakohale, mis asub Neeruti järve kaldal, Raagu individuaalmaja ehitusplatsil (nr 30-k, Valga maakond). Korjati ülesküntud põllu pealt nii käsitsi kui ka kedral valmistatud keraamikat (leiud TÜ 264).</span>


source: A
code: 13105
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 65-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Inspektsioonireisist Otepää kõrgustikule 27. septembril 1995 (Heiki Valk).
Esmalt peatuti Nõuni asulakohal. Üles oli küntud ka Tartu-Otepää teest ida ja järvest lõuna poole jääv põld, kuid kultuurkihti seal ei esine. Leiti vaid üks väike, umbes 2,5 x 1 m mõõtmetega silmapaistvalt musta mulla ja põlenud kivitükkidega laiguke. Tee idaküljelt, Kassioti talust lõuna pool olevalt kartulimaalt korjati rohkelt käsitsikeraamikat (TÜ 331), saadi ka üks suur ja paks riibitud keraamika kild. Kultuurkiht oli silmapaistvalt intensiivne ja musta värvi. Kuulsin Kassioti vanaperenaiselt, et talu sissesõidutee põhjaküljel oleva tiigi kohal oli vanasti olnud allikas. Kolhoosi ajal aetud see täis, kuid pressinud ikka vett välja. Praegu on seal kopaga kaevatud sügav tiik. Ilmne, et see kultuurkihiga külgnev allikakoht (mitte järv) on olnud asula veevõtukohaks.</span>


source: A
code: 13106
name: Kalmistu "Kitka kalmemägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1742
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kihelkonnakirjeldus E. Labi 1921 (9) „Kabelimägi“.
Asukoht: Otepää, Vana-Otepää vald, Nõuni küla, Kassioti (kõrtsi) ja Soka (Peedu) talu 
Väikese – Nõunjärve põhja läänepoolsel kaldal Kõrtsi ja Soka talu vahel maantee ääres. Umbes 76 m pikk, laius umbes pool pikkusest, ulatub põhja-idast lõuna-läände. Soka talu päralt olev osa (põhja ja ida poolne ots) on umbes 15 aasta eest põlluks tehtud. Kündes luid välja tulnud. Kõrtsi talu päralt olevas osas kinnikasvanud kruusaauk, kust luid päriselt hunnikus leitud. Mäe lõuna-lääne serval maantee kaldal suure kase all kivirist. 
Inspektsioonireisist Otepää kõrgustikule 27. septembril 1995. a (Heiki Valk).
Küsisin perenaiselt ka Nõuni kalme kohta. Seda peetakse Rootsi aegseks või Rootsi kalmeks. Midagi vanaaegset olla olnud ka Väike-Nõuni järves oleval saarel, mingid varemed või müüriase. Sõja ajal oli aga pomm sinna peale kukkunud. Perenaisel oli külas Kirmi talu vanaperenaine, kelle esivanemad elavad Nõunis juba 8 põlve. Kirmi perenaine rääkis, et kalmu maetud katku ajal, kui oli suur rahva suremine. Maa jäänud inimestest nii tühjaks, et jälgi mööda minnes leitud järgmine inimene alles Sangastest.</span>


source: A
code: 13107
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 66-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Päidla keskaegne asulakoht ja kaev (Otepää khk) Andres Vindi.
1992. aasta talve veebruaris hakati Päidla kandis tegema talude maaparandust, mida teostas Elva maaparandus. Kuna ühe talu maapeal (endine mõisa koht, Riiviku pere) oli  varem leitud asulakoht ja sinna pidi tulema kuivenduskraav otsustasin tööd jälgida. Nädala sees aega ei olnud ja kuna töid tegi  suur ekskavaator, sai kraav valmis.
Ühel päeval teatati mulle, et oli välja tulnud mingi kaev. Läksin kohapeale asja üle vaatama. Välja oli tulnud puust raketega kaev. See asub Nõuni kolhoosi äädikatsehhist 150 m kirde pool kuivenduskraavi lõunakaldal. Ekskavaator oli ühe külje minema viinud, teine pool oli kraavi seina sees alles. Tehtud oli ta kuusepuust ja süvendatud loodusliku savi sisse. Kaevul oli ainult kaks raket, ta asetses ca 2 m sügavusel maa sees. Kaev on tehtud poolikust palgist, mille pikkuseks oli 158 cm ja läbimõõt 15 cm. Tapi sügavuseks oli 15 cm ja laiuseks samuti 15 cm, palgi kõrguseks tuli 28 cm. Kaevu sügavus oli ligikaudu 74 cm. Väljastpoolt on kaev vooderdatud sinisaviga ja selgesti on näha tema sissekaeve kraavi seina profiilis. Kaevu ülemist raket katsid kultuur- ja künnikiht. Seest oli kaev täidetud aja jooksul sinna kogunenud pinnasega.</span>


source: A
code: 13116
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1743
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnus kujutab endast loode-kagu suunas pikliku umbes 4-6m kõrgust künnist, mis paikneb märksa kõrgema ning suhteliselt järsunõlvalise kupli lael. Linnuse jalamit ümbritsev 4-5 m lai terrass, mis ilmselt on suuremalt osalt inimtekkeline. Linnuseala on suhteliselt väike, ovaalse kujuga, loode-kagu suunas ligikaudu 45 m pikkune ja kuni 18 m laiune vastassuunas. Mägi on pealt kumer, mistõttu õue ja nõlva piir on kohati ebamäärane. Kultuurkiht on kallakulise pinna tõttu õuelt osaliselt ära uhutud. Kuna linnuse õuepinda on varasematel aegadel küntud, siis on kultuurkiht ülemises osas mõnevõrra segatud (E. Tõnisson, Eesti muinaslinnad, 2008, lk 309  ja mälestise pass).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus paikneb endise jaotuse järgi Sangaste kihelkonnas. Linnus asub Kuigatsist 6 km kirdes, Puka alevikust 5 km kagus, Salaku-Kengu maanteest ligikaudu 300 m kagus, loode-kagu suunalise kõrge ja järsunõlvalise seljaku kõrgemal kagupoolsel otsal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnuse kaitseehituse iseloomu ja leidude põhjal otsustades peaks linnus kuuluma I aastatuhande II poolde. 2005. a inspektsioonil leitud kedranõukild viitab linnuse kasutamisele veel ka 11.-12. sajandil. Linnust mida rahvasuus nimetatakse Puka linnamäeks on lähemalt kirjeldanud M. Kirchbaum, Muinasteaduslikud teated Sangaste ja Rõngu kihelkondadest. 1921, lk 40-41; E. Laid, Linnamägede kirjeldus. 1924; L. Karu, Sangaste kihelkonna kirjeldus. 1928, lk 18-21 (käsikirjad Ajaloo Instituudis). 1952. a korraldas Ajaloo Instituut arheoloog H. Moora juhatusel linnusel proovikaevamised. Avastati tumedam hallikaspruun kultuurkiht, mis kohati oli mustjas ning söesegune. Kaevamistel leiti savinõukild, mis koostiselt oli sarnane Rõuge keraamikaga. Linnuse kohta on avaldanud ülevateid H. Moora, Muistsed linnused ja asulad. Tallinn, 1955 lk 65; E. Tõnisson, Linnamäed ja maalinnad. Tallinn, 1966. lk 67; E. Tõnisson, Eesti muinaslinnad. Tartu-Tallinn, 2008, lk 309.</span>


source: A
code: 13117
name: Ohvriallikas "Nuudaläte"
type: Ohvriallikas
alt_id: 11-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allika läbimõõt on umbes 2 m, servas on kivid, põhi liivane. Vee sügavus 1979. aasta oktoobris umbes 20 cm. Sellele järgneb loode pool ligi 1 m laiuse ja 2,3 m pikkusega kitsam kael, millest omakorda loode pool on laiem veeala (läbimõõt keskmiselt 2,5 m), sealt edasi aga voolab vesi ca 1,5 m laiuse ojana loode poole (Kirjeldus 1979. aastast).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Allikas asub endise jaotuse järgi Rõngu kihelkonnas. Allikas paikneb Kolli külas, Tartu-Valga maanteest lääne pool, künklikul tasandikul, ühe kõrgema künka loodejalamil, metsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvriallikast teatasid ENSV Kultuuriministeeriumi Muuseumide ja Kultuurimälestiste kaitse Inspektsioonile Valga Koduloomuuseum ning Valga rajooni kultuurimälestiste vanemmetoodik oma kirjas 20. septembril 1974. aastal. Rahvapärimuses räägitakse allika kohta ohverdamisest. Allika kasutamise ligikaudseks ajaks II at pKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks Valga Koduloomuuseumi poolt.</span>


source: A
code: 13118
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha kultuurkiht on täheldatav ida-lääne suunas umbes 170 m pikkusel ja asulakoha lääneotsas 140 m ning idaotsas 70 m laiusel alal. Asulakoha alal on väga intensiivne musta värvi kultuurkiht, mis sisaldab sütt, põlenud kive ja loomaluid. Maapind asulakoha alal alaneb põhja suunas. Asulakohast vahetult põhjas paikneb allikas</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb endise jaotuse järgi Sangaste kihelkonnas. Asulakoht asub Komsi küla tuumiku lõunaserval, Pühajärve-Pukamõisa tee ja sealt lõuna poole suunduva külavahetee ristumiskohast lääne pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistise avastasid 4. mail 1996. aastal Andres Tvauri ja Andres Vindi Tartu Ülikoolist. Leiti keraamikat, millest valdav enamus pärineb käsitsi vormitud nõudest. Nende hulgas oli peene koostisega ja silutud pinnaga nn kiilpinnalist keraamikat. Muistise võib leidude põhjal dateerida viikingiaega, hilisrauaaega ja keskaega (9.-16. sajand).</span>


source: A
code: 13120
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 2744
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asula põhjapoolne osa on rohukamaraga kaetud lagendik, millest põhja ja kirde poole jääb linnus "Kivivare" reg nr 13124. Asula ulatust pole võimalik täpsemalt kindlaks määrata, kuid osutades mutimullahunnikutest nähtavale tuleva tumeda kultuurkihi leviku järgi võiks tema pindala hinnata ligi 0,4-0,5 hektarile. Asulapind on kaldu põhjakaarte suunas, mistõttu on osa kultuurkihist valgunud alla (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Rõngu kihelkonnas. Asulakoht paikneb Aakrest 3,5 km idas, Palamuste külas, Ametmäe- Rebaste maanteest kagus, samas paikneva linnuse, reg nr 13124, lõuna- ja edelajalamil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Leiumaterjali järgi otsustades on asula põhiliseks kasutusajaks olnud 8.-10. sajand. Asula kohta puuduvad varasemad arhiiviandmed. Asula avastati 1972. a arheoloog M. Auna poolt, kes leidis siit mutimullahunnikutest koredapinnalist keraamikat ning tumedat söesegust mulda. 1972.-1973. a kaevati asula põhjaosas läbi 180 ruutmeetri suurune ala. Kaevamisi juhatas arheoloog M. Aun. Kaevamistel selgus, et kultuurkihi paksus on keskmiselt 0,6-0,7 m, kusjuures põhjaosas ulatus see kuni 0,9 meetrini. Ehitusjäänustest leiti siit veidi maasse süvendatud hoone alus, leiti ka mõned kividest laotud kolde- või leeasemed. Asula leiumaterjalis domineerisid arvukada savinõukillud, rohkesti saadi ka loomaluid. Asula pind oli hästi säilinud. Kaevamisaruanded ja leiud säilivad osaliselt Valga Muusemis ja osaliselt Ajaloo Instituudis.</span>


source: A
code: 13123
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1721
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on kirde-edela suunas piklik, kivine, murukamaraga ketud ala. Kalme pikkus kirde-edela suunas on ligikaudu 50 m, laius 25 m. Kivikalme kõrgus ümbritsevast maastikust on keskmiselt 0,3 m. Kalme pinnal on mitmeid suuremaid ja väiksemaid lohke, mis kõik on kaetud murukamaraga. Kalmel kasvavad puud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Rõngu kihelkonnas. Kalme paikneb Ametmäe-Rebaste maanteest ligikaudu 135 m kagu pool. Kalmest lõuna pool paikneb mälestis reg nr 13124 linnus „ Aakre Kivivare linnamägi“.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Leidude põhjal kuulub kivikalme I at I poolde. 1895. a kaevas kivikalmet J. Sitzka. Leiud säilivad Ajaloo Instituudis. Kaevamiste tulemused on avaldatud Õpetatud Eesti Seltsi väljaandes. Lähemalt on kalmet kirjeldanud Noppel, Rõngu kihelkonna kirjelduses 1926. a, lk 10 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kalme pikkus kirde-edela suunas on 52 m, laius 28 m ja kõrgus ümbritsevast põllust umbes 0,75 m.</span>


source: A
code: 13124
name: Linnus "Aakre Kivivare linnamägi"
type: Linnus
alt_id: 1719
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnuseala tõuseb ülejäänud  kõrgendikust 4-5 m kõrgemale. Linnuse õu on suhteliselt tasane ja ovaalne. Linnuse läbimõõt kirde-edela suunas on 60 m, loode-kagu suunas 77 m. Linnuse loodenõlv on astanguga. Valli linnusel nähtavasti pole olnudki ja linnuseõu oli ümbritsetud arvatavasti puidust kaitserajatisega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Rõngu kihelkonnas. Linnus paikneb Aakrest 3,5 km idas, Palamuste külas, Ametmäe-Rebaste maanteest ligikaudu 280 m kagu pool, 6-12 m kõrgusel omaette kõrgendikul. Linnusest 150 m loode pool paikneb mälestis reg nr 13123 kivikalme.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnusest leitud keraamika järgi otsustades kuulub ta I at II poolde, on aga kasutusel olnud veel II at alguselgi. Linnuse kohta leidub üsna mitmeid andmeid J. Jungile saadetud kirjades 19. saj lõpuaastaist ning käeoleva sajandi algusest (käsikirjad Ajaloo Instituudis). 1926. a kirjeldas üliõpilane Noppel linnust Rõngu kihelkonna kirjelduses, lk 26. 1952. a inspekteeriti Kivivare linnust arheoloog H. Moora juhatusel. Linnuse õuepinnale tehti mõned proovikaevandid põhja-loodeservas, keskosas ja lõuna-kaguservas. Kõigis nimetatud kaevandites esines süsimust kultuurkiht, mis õue keskosas oli õhem, siit leiti ka üks siledapinnaline savinõukild. Proovikaevandid tehti veel mitmele poole linnuse alale. 2011. a toimusid linnuse mäeplatoo serval arheoloog H. Valgu juhendamisel arheoloogilised kaevamised, mille eesmärgiks oli linnuse vanuse tuvastamine. Linnus olevat varasematel aegadel olnud rahva kooskäimise kohaks.</span>


source: A
code: 13125
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha kultuurkiht on täheldatav umbes 200 m pikkusel ja umbes 70 m laiusel alal. Asulakoha alal on maapind tumedam kui mujal, rohkesti leidub põlenud kive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Sangaste kihelkonnas. Muistis paikneb Tartu-Valga maanteest 150 m ida pool, Puka mõisa peahoone juurde viivast alleest vahetult põhja pool, kalmistust reg nr 13126 ligikaudu 150 m edela pool, Puka oja läänekalda, oja poole alaneval nõlval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistise avastasid 4. mail 1996. aastal Andres Tvauri ja Andres Vindi Tartu Ülikoolist. Asulakoha ala oli avastamise ajal küntud põllu all. Leiti käsitsi ja kedral valmistatud savinõude kilde. Muistise võib leidude põhjal dateerida 11.-18. sajandisse.</span>


source: A
code: 13126
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1745
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub künklikus maastikus, ühel suuremal loode-kagu suunalisel künkal. Kalmistu ulatust on raske kindlaks määrata, kuna tema lõuna- ja kagupoolne osa on liiva vedamisel lõhutud. Ligikaudselt võiksid kalmistu mõõtmed olla: pikkus loode-kagu suunas 54 m, laius kirde-edela suunas 47 m, suurim kõrgus kuni 2 m. Kalmistu ala on kaetud rohukamaraga, tema keskosas on mõned suuremad raudkivid. Kalmistu lõhutud osas kasvavad puud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Sangaste kihelkonnas. Kalmistu paikneb Jõhvi-Tartu- Valga maanteest ligikaudu 330 m ida pool, vahetult Pühajärve-Pukamõisa maantee ääres, Puka mõisaansamblist loodes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub külakalmistute hulka, mis olid kasutusel 15.-18. sajandil. Kalmistu kohta puuduvad varasemad andmed. Kohalike elanike teateil on kalmistu maa-alalt leitud inimeste luid.</span>


source: A
code: 13127
name: Linnus "Vooremägi"
type: Linnus
alt_id: 1720
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vooremäe nimeline linnus on Väike-Emajõe suudmeluhast 10-11 m kõrgemale tõusev omaette seisev mäeküngas. Linnuse õuepind on ovaalse kujuga, tema mõõtmed on põhja-lõuna suunas 45 m ja ida-lääne suunas 34 m. Linnusel vall puudub ning mitmete sissekaevete tõttu on pealispind kohati ebatasane. Vooremäe jalamil on jälgitav 20-25 m laiune terrassitaoline vöönd, mille linnusepoolsel serval on lame, ilmselt materjali võtmisest tekkinud kraavinõgu. Terrassivööndi välisel serval on 1-2 m kõrgune vallitaoline moodustis, mis on paremini jälgitav linnamäe lääne- ja põhjaküljel. Tegemist ei ole siiski inimkäte rajatud valliga, vaid mäekünka jalami algse reljeefi jäänukiga. Sellest nähtub, et mägi oli laiem ja lamedam ning ,et selle ümberkujundamisega linnuseks pidid kaasnema ulatuslikud tööd. Praegune Vooremägi on oma suhteliselt ühtlaselt järskude nõlvadega pooleldi inimkätega loodud pinnavorm (E. Tõnisson, Eesti muinaslinnad, 2008, lk 304).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub endise jaotuse järgi Tartumaal Rõngu kihelkonnas. Linnus paikneb Pikasillast 2 km kirdes, Purtsi külast 1,5 km loodes, Väike-Emajõe suudme lähedal, Võrtsjärve lõunaosast 200 m kaugusel ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Leidude järgi kuulub linnus II at algusesse, kuid teda võidi kasutada ka I at lõpul või I-II at vahetuse paiku. Linnust on lähemalt kirjeldanud Noppel, Rõngu kihelkonna kirjelduses 1926. a, lk 28 (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1952. a inspekteeriti linnust H. Moora juhatusel ja tehti arheoloogilised uuringud. Linnuse õuepinnal tehti kindlaks kultuurkiht. Linnuse õue lõunaosas oli kultuurkihis rohkesti sütt. Leiti ka loomaluid, telliskiviprügi, kedral valmistatud savinõu kilde. 2009. a viidi arheoloog M. Veldi juhatusel läbi arheoloogilised kaevamised linnuse õuealal ning linnamäe jalamil oleval asulakohal, eesmärgiga määrata muistise vanus, kultuurkihi paksus ning selle levikuala. Vooremäe linnust on mainitud raamatus „Muistsed asulad ja linnused“ H. Moora artiklis „ Muistsete linnuste uurimise tulemustest Eesti NSV-s“. Pikasilla Vooremäge on kirjeldanud E. Tõnisson väljaannetes „Linnamäed ja maalinnad“ Tallinn, 1966, lk 65-66 ja „ Eesti muinaslinnad“ Tartu-Tallinn, 2008, lk 304.</span>


source: A
code: 13130
name: Kalmistu "Mulgi kabel"
type: Kalmistu
alt_id: 43-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme paikneb umbes 3 m ümbritsevast maapinnast kõrgemale kerkival ida-lääne suunalisel künkal. Osa kalmistust on ilmselt tee ehitamisega lõhutud. Maapind on kalme alal hele ja väga liivane (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu paikneb endise jaotuse järgi Rõngu kihelkonnas. Mälestis asub vahetult Viljandi-Rõngu maanteest lõuna pool, Pühatse-Kure teeristist ligikaudu 100 m edela pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistise võib dateerida 13.-18. sajandisse. Pühaste külakalme on mainitud Jaan Jungi käsikirjas ja kihelkonnakirjeldustes (mõlemad Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 13131
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 6-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme ala on kivine, mõõtmetega 10 x 10 m. Kalmel kasvavad üksikud puud ja põõsad. Siia on põllult veetud juurde suuri kive. Ilmselt on kalme olnud suurem, kuid kündmisega on ääred ära lõhutud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Rõngu kihelkonnas. Kalmed paiknevad Pühaste külas, Viljandi-Rõngu teest ida pool, ligikaudu 1 km Puka teeristist Rõngu poole. Kalme reg nr 13131 on kalmerühmas põhjapoolseim.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme võis olla kasutusel I at I poolest II at alguseni. Kalme kohta puuduvad varasemad teated, samuti rahvapärimuses pole nende kohta andmeid. Mälestis selgitati välja 1974. a sügisel.</span>


source: A
code: 13132
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 7-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maastikus olev kivise ala mõõtmed on ida-lääne suunas 30-35 m, vastassuunas 20 m. Kalme ei tõuse mitte ümbritsevast maastikust kõrgemale, nagu see on tavaline, vaid kalme keskosa on pigem lohkus. Põhjapoolne serv on vallitaoliselt kõrgem, kamara alt paistab välja kivinukke. Kalmeala lõunapoolses osas on ida-lääne suunalises reas kive, kalme keskosas võib märgata põhja-lõuna suunalist kivirida. Kivid on pealt väga sammaldunud. Kivide vahel esineb ka suuri tühimikke ja seega ei moodustu tihedad ladet. Kalme lõunaservale on põllult veetud mõned suured kivid. Kalmel kasvavad puud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Rõngu kihelkonnas. Kalmed paiknevad Pühaste külas, Viljandi-Rõngu teest ida pool, ligikaudu 1 km Puka teeristist Rõngu poole. Kalme reg nr 13132  asetseb kalmest reg nr 13131 ligikaudu 100 m lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme võis olla kasutusel I at I poolest II at alguseni. Kalme kohta puuduvad varasemad teated, samuti rahvapärimuses pole nende kohta andmeid. Mälestis selgitati välja 1974. a sügisel.</span>


source: A
code: 13133
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 8-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmeala on edela-kirde suunas piklik, mõõtmetega 35 x 12 m. Kalme servi on künniga tugevasti rikutud ja otsad on omandanud seetõttu õige terava kuju. Kalmeala tõuseb veidi ümbritsevast maastikust kõrgemale. Kamara seest paistab välja suuri kive. Kalme edelaservale on peale tõugatud põllult kive, kände ja ka mulda. Samas on ka mõned suured kalme pinnal asuvad kivid, mis võivad olla samuti pärit põllult. Kalme peal kasvavad puud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Rõngu kihelkonnas. Kalmed paiknevad Pühaste külas, Viljandi-Rõngu teest ida pool, ligikaudu 1 km Puka teeristist Rõngu poole. Kalme reg nr 13133  asetseb kalmest reg nr 13132 ligikaudu 12 m lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme võis olla kasutusel I at I poolest II at alguseni. Kalme kohta puuduvad varasemad teated, samuti rahvapärimuses pole nende kohta andmeid. Mälestis selgitati välja 1974. a sügisel.</span>


source: A
code: 13134
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 9-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast kõrgemat kühmu, mis ulatub ümbritsevast maastikus umbes 0,5 m kõrgemale. Kalmet ümbritseb madalam, ilmselt künniga tekkinud nõgu. Kalme pikkus ida-lääne suunas on 25 m, põhja-lõuna suunas 10 m. Kalme idaservas on põllult pärit suuri kive, keskel palju väiksemaid sammaldunud kive, mis on lahtiselt kalme pinnal. Kalmel kasvavad puud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Rõngu kihelkonnas. Kalmed paiknevad Pühaste külas, Viljandi-Rõngu teest ida pool, ligikaudu 1 km Puka teeristist Rõngu poole. Kalme reg nr 13134  asetseb kalmest reg nr 13133 ligikaudu 40 m lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme võis olla kasutusel I at I poolest II at alguseni. Kalme kohta puuduvad varasemad teated, samuti rahvapärimuses pole nende kohta andmeid. Mälestis selgitati välja 1974. a sügisel.</span>


source: A
code: 13135
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2149
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi on pikliku kujuga. Kivi mõõtmed on 3,5 m x 2 m ja ümbermõõt 9,75 m. Kivi kõrgus maapinnast kirdepoolses otsas on 0,75 m, edelapoolses otsas aga on kivi ümbritseva maapinnaga peaaegu ühel kõrgusel. Kivi pinnal loeti passi koostamise ajal kokku 27 lohku, neist idaküljel paiknes 14 väikest ning 2 veidi suuremat lohku, lääneküljel aga 11 väiksemat lohku. Võimalik, et lohke on olnud ka kivi keskosa kuid kivi pealispind selles osas on lõhutud, mistõttu pole lohkude olemasolu võimalik kindlaks teha. Kivi ümber on põllult kive toodud. Kivi kirdeotsa juurde on kaevatud suurem auk (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Rõngu kihelkonnas. Ohvrikivi jõuab kui keerata Viljandi-Rõngu maanteelt, lõunasse Pühaste külla ning minna edasi ligikaudu 1,6 km. Teest umbes 60 m idapool asub kultusekivi. Kivi asub nõrgalt lainjal tasandikul. Ida poole maapind langeb.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi võib dateerida I at eKr. Kultusekivi kohta puuduvad andmed varasemas kirjanduses ja arhiivis. Ka rahvasuus ei teata kivi kohta midagi rääkida. Ohvrikivi olemasolust Pühaste külas teatas  Valga Koduloomuuseumi Pühaste raamatukoguhoidja E. Maasik. 1972. a suvel edastati teade TA Ajaloo Instituuti. Kohapeal kiviga tutvudes selgus, et tegemist on paljulohulise kultusekiviga. E. Maasiku andmetel olevat Mäe-Parmu talu endine peremees A. Pahva kunagi kündmisel näinud kivi juures vilksatamas mingit läikivat eset, kuid kätte ta seda ei saanud. 1969. a püüti kivi põllumaalt ära vedada, kuid ei suudetud. Sellest ajast pärineb suurem auk kivi kirdeküljel. Ka olevat tahetud kivi tulega lõhkuda, mistõttu tema pealispinna keskmine osa on kahjustatud.</span>


source: A
code: 13137
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha kultuurkiht jääb Vasila talu ja maantee vahelise magitraalkraavi mõlemale kaldale. Magistraalkraavi ja tee vahel paikneb kultuurkiht ligikaudu 650 m pikkusel ja 50 m laiusel kitsal ribal. Teisel pool kraavi ulatub kultuurkiht peaaegu külakalmistuni (mälestis reg nr 13138) ja on seega ligikaudu 500 m pikkune ja 50 m laiune. Asulakoht üle Tartu-Valga maantee ei ulatu (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Sangaste kihelkonnas. Asulakoht paikneb Tartu-Valga maantee ja Kuigatsi poole minevast maantee ristumiskohas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistise võib leidude põhjal dateerida hilisrauaaega ja ajaloolisse aega (11.-18. saj). Muistise avastasid 1996. a arheoloog A. Tvauri ja A. Vindi. Asulakoha kultuurkiht oli Varem märganud ka arheoloog H. Valk. Asulakoha maa-ala oli avastamise ajal küntud põllu all. Asulakohalt leiti kedral valmistatud keraamikat.</span>


source: A
code: 13138
name: Kalmistu "Vasila kabelimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1744
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub künklikus maastikus, ühel kõrgemal künkal, kus ida poole maapind langeb. Kalmistu on küllalt kahjustunud. Seljaku pikkus, kus kalme paikneb on põhja-lõuna suunas 58-60 m, laius ida-lääne suunas ligi 72 m, kõrgus ümbritsevast maapinnast on 2-3 m, mõnevõrra madalam on vaid lääne ja põhjapoolne osa, kus kõrgus ulatub 1,5 m. Kuigi siit aegade jooksul kruusa võtmisel hulgaliselt luid nähtavale tuli, jätkati siit liiva võtmist. Seega on kalmistu ala  väga lõhutud, tervemana on säilinud vaid tema põhjapoolne osa. Kalmistu lääneosas paiknevatesse aukudesse on toodud põllult kogutud kive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Sangaste kihelkonnas. Kalmistu paikneb Tartu-Valga maantee ja Kuigatsi poole minevast maantee ristumiskohas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub nähtavasti 15.-18. saj kasutusel olnud külakalmistute hulka. Kalmistu kohta on andmeid M. Kirschbaumi 1921. a Muinasteaduslikke teated Sangaste ja Rõngu kihelkondadest, lk 44, kus märgitakse, et kalmest tuleb kaevamisel väga palju luid, hiljuti olevat seal veel ristegi olnud. Rahvasuus peetakse kohta katkukalmeks. Vasila kalmistut on kirjeldanud ka L. Karu 1928. a, Sangaste kihelkonna kirjelduses, lk 31. L. Karu märgib, et kalmistuna on kasutusel olnud põhja-lõuna suunalise seljaku põhjapoolne osa, mis on ümbrusest ligi 2,5 m kõrgem küngas, mille pikkus põhja-lõuna suunas on 40 m, laius ida-lääne suunas 28 m. Kruusa võtmisel on sealt leitud luid, rahasid, raudesemeid. Seljakul olid juba tol ajal suured kruusa võtmise augud.</span>


source: A
code: 13742
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2776
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Kääpad (reg nr 13713-13742) asuvad endise Loosi mõisa hoonete vahelt ida suunad mineva ja Loosi meiereist mööduva tee äärses metsas. Loosi kääpad asuvad männimetsas. Maapind kääbaste ümbruses on enamvähem tasane, ainult väikese kaldega ida suunas. Kääbastikust lõunas ja põhjas tõuseb maapind tugevasti ja muutub künklikuks. 3-4 m kaugusel põhjapoolsetest kääbastest asub kivikalme (mälestis reg nr 13743). Kääpad moodustavad kaks edela-kirdesuunalist ahelikku, millele lisandub veel väiksem korrapäratu asendiga rühm kääbastiku lõunaserval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 13713-13742) on dateeritud I aastatuhande II poolde. Loosi kääbastikku kaevas esmakordselt 1839. a G. von Liphart. 1884. a kaevasid siin G. Loeschcheke ja J. Klinge (käsikiri Ajaloo Instituudis). Loosi kääbastikku on kirjeldanud ka T. Karopun Vastseliina muinasjäänuste kirjelduses, lk 24. 1965. a ja 1966. a korraldas TA Ajaloo Instituut Loosi kääbastikul kaevamised M. Schmiedelheimi juhatusel. Kaevati läbi üks kääbas. Leiud koos kaevamisaruannete, plaanide ja fotodega säilitatakse Ajaloo Instituudis. Kääpa ehitust ja leiumaterjali on käsitlenud kogumikus „Studia arhelogica in memoriam Harri Moora“, M. Schmiedelheim ja S. Laul artiklis „Asustusest ja etnilistest oludest Kagu-Eestis I aastatuhandel“ ,1970. a, lk 159-162.</span>


source: A
code: 13743
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2161
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme pikkus on 26 m, laius 16 m. Kalme on arheoloogiliselt läbi uuritud. Säilinud on kolme tarindi müürid, kuid mitte täielikult. Kõige täielikumalt on olemas keskmise tarindi müürid, puuduvad ainult mõned kivid edelanurgas. Idapoolsel tarindil on alles küljemüür, otsmised kivid puuduvad. Läänepoolsel tarindil on alles keskmise tarindiga külgnev küljemüür ning põhjapoolne otsamüür (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Klame asub endise Loosi mõisa hoonete vahelt ida suunad mineva ja Loosi meiereist mööduva tee äärses metsas. Kivikalme läheduses metsatee hargneb ja kalme jääb teest paremale. Kivikalmest lõuna poole jäävad kääpad (reg nr 13713-13742).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on dateeritud 3.-5. sajandisse. Kivikalmet on maininud T. Karopun Vastseliina muinasjäänuste kirjelduses 1922. a, lk. 34 (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1965.-1967. a korraldas TA Ajaloo Instituut kivikalmel kaevamised arheoloog S. Laulu juhatusel, kusjuures saadi 120 leidu. Leiud säilitatakse koos kaevamisaruannete, plaanide ja fotodega Ajaloo Instituudi arhiivis. Kalme ehitust ja leiumaterjali on käsitlenud kogumikus „Studia arhelogica in memoriam Harri Moora“  M. Schmiedelheim ja S. Laul „Asustusest ja etnilistest oludest Kagu-Eestis I aastatuhandel“ 1970. a, lk 154-157.</span>


source: A
code: 13744
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 134-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 8,5-9 m, kõrgusega 1,4 m. Kääbas on osaliselt lõhutud. Kõik kahjustuses on vanad ja kaetud samblaga. Kääbast ümbritsev kraav on selgemini jälgitav edelapoolsel jalamil, kus selle laius ulatub ligikaudu 1,2 m, sügavus 0,2-0,3 m. Mujal pole kraav nii selgelt märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Kääbas asub Kündja poole mineva tee ristist ligi paarsada meetrit loode pool. Kääbas asub künklikul tasandikul, temast edela poole on maapind üsna liigestatud kõrgemate küngaste ja nende vaheliste orgudega, kääpa kohal olevas metsas on aga maapind üsna tasane.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub arvatavasti I at II poolde. Andmed kääpa kohta sai arheoloog M. Aun tolleaegselt Võru rajooni kultuurimälestiste metoodikult V. Kupult, kellele sellest omakorda oli teatanud Saaluse metsavaht.</span>


source: A
code: 13745
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 106-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on edela-kirde suunas 10 m pikk, vastassuunas 5 m, kõrgus on 0,8-1 m. Lääneserva on metsatee veidi lõhkunud, idaservas on märgatav madal kraav. Kääpa keskel on kaks madalat sammaldunud auku (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad (mälestised reg nr 13748-13751) asuvad endise jaotuse järgi Rõuge kihelkonnas. Kääbaste juurde pääseb kui keerata Rõuge-Vastseliina maantee 18. ja 19. km vahelt Vana-Saaluse-Kõo maanteele, ligikaudu 270 m pärast keerab metsavahetee lääne suunas. Mööda metsateed otse sõites jõuab 1,2 km pärast kääbasteni. Kääpad asuvad kagu pool teed, otse tee kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub arvatavasti I at II poolde. Andmed kääbaste (reg nr 13745 ja 13746) kohta sai S. Laul 1977. a septembris Vastseliina metskonnast Vana-Saaluse ümbruse muistiseid inspekteerides. Kääpad esitati riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a.</span>


source: A
code: 13746
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 107-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on vallitaoline, kõrgusega umbes 1 m. Kääpa pikkus on 14 m ja laius 8 m. Kääpa idaserva on kaevatud auk mõõtmetega 1,5 x 1,5m sügavusega 0,5-0,6 m. Kääpa kagupoolses osas on vana sammaldunud madal lohk (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad (mälestised reg nr 13748-13751) asuvad endise jaotuse järgi Rõuge kihelkonnas. Kääbaste juurde pääseb kui keerata Rõuge-Vastseliina maantee 18. ja 19. km vahelt Vana-Saaluse-Kõo maanteele, ligikaudu 270 m pärast keerab metsavahetee lääne suunas. Mööda metsateed otse sõites jõuab 1,2 km pärast kääbasteni. Kääpad asuvad kagu pool teed, otse tee kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub arvatavasti I at II poolde. Andmed kääbaste (reg nr 13745 ja 13746) kohta sai S. Laul 1977. a septembris Vastseliina metskonnast Vana-Saaluse ümbruse muistiseid inspekteerides. Kääpad esitati riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a.</span>


source: A
code: 13150
name: Kivikalme "Jüri kiriku ase"
type: Kalme
alt_id: 15-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kerkib ümbritsevast maastikust esile madala, umbes 50-60 cm kõrguse veidi ovaalse künkana. Tema mõõtmed on põhja-lõuna suunas umbes 20 m ja vastassuunas 17-18 m. Kalme servad on maha küntud. Mööda kalme kaguäärt läheb veidi kõrgem vöönd, mis on tekkinud ilmselt põllult kuhjatud kividest ja mullast. Kalmet katva kamara all on tihe kivilade (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Otepää kihelkonnas. Kalme paikneb Arula-Vanamõisa teeristist 450 m kaugusel, maanteest umbes 90 m idapool veidi kõrgemal kohal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub arvatavasti I at I poolde. E. Labi Otepää kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, 1921. a, lk 17 on märgitud Arula mõisa põllul asuvat kündmata kivist ala, mida „Jürikiriku asemeks“ nimetatakse (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kohta inspekteeris 1978. a kevadel arheoloog S. Laul, kes tegi kindlaks, et tegemist on kivikalmega. Kalmesse tehtud prooviaugus oli kivide vahel sõmer, peent kiviprügi sisaldav tume muld, millest leiti põlenud luukild.</span>


source: A
code: 13156
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1739
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on ida-lääne suunas piklik, mõõtmetega 20 x 10 m. Kalme tõuseb kivide jagu (umbes 50 cm) maapinnast kõrgemale. Kalme läänepoolne ots on veidi madalam kui idapoolne ots. Kalmest paistavad välja suured kivid, mis lääneosas on peaaegu maa peal, ainult kivide põhjad on maa sees. Idapoolses otsas on kivid sügavalt maa sees. Osa kive, eriti kalme keskel, pole enam algses asendis. Siin on näha lohk, kust kivid ilmselt on välja kangutatud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub endise jaotuse järgi Otepää kihelkonnas. Kalme paikneb Nüpli järvest ligikaudu 0,5 km lõuna pool. Tatra-Otepää-Sangaste maantee 30. ja 31. km vahel keerab külavahetee lääne poole, mööda seda teed minnes jõuab kalmeni, mis asetseb tee ääres metsas. Kivikalme reg nr 13156 asetseb kivikalmest reg nr 13157 lääne pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub arvatavasti I at I poolde. Kalmed (reg nr 13156; 13157) on ära märgitud E. Labi poolt koostatud Otepää kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 1 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus märgitakse, et kalmetest on ära veetud palju kive ümbruskonna talude ehituseks. Leide kalmest ei teata.</span>


source: A
code: 13157
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1740
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme mõõtmed on ida-lääne suunas 20 m, põhja-lõuna suunas 17 m. Põhjapoolne külg lõpeb kalmel järsu astanguga, mujal on üleminek ümbritsevale maastikule laugjam. Järsumast küljest on kalm kõrguseks kuni meeter. Kalme kivivare asetseb sügavamal maa sees. Keskosas on mõned lahtised kivid kalme pinnal (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub endise jaotuse järgis Otepää kihelkonnas. Kalme paikneb Nüpli järvest ligikaudu 0,5 km lõuna pool. Tatra-Otepää-Sangaste maantee 30. ja 31. km vahel keerab külavahetee lääne poole, mööda seda teed minnes jõuab kalmeni, mis asetseb tee ääres metsas. Kivikalme reg nr 13157 asetseb kivikalmest reg nr 13156 ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub arvatavasti I at I poolde. Kalmed (reg nr 13156;13157) on ära märgitud E. Labi poolt koostatud Otepää kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 1 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus märgitakse, et kalmetest on ära veetud palju kive ümbruskonna talude ehituseks. Leide kalmest ei teata.</span>


source: A
code: 13158
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 16-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Otepää kiriku ja linnamäe vahelisel alal, kirikust kuni 200 m ida, 100 m lõuna ja 50 m põhja suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateering I at II pool kuni 15. sajand.</span>


source: A
code: 13159
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1716
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu kujutab endast loode-kagu suunalist, ovaalset  küngast, pikkusega umbes 80 meetrit, mis tõuseb ümbritsevast maastikust kuni 2 meetrit kõrgemale. Küngas on kõrgem Otepää linna poolses otsas, kus asetseb kivirist, mille ühele küljele on sisse raiutud orduristi kujutis. Rist on veidi  viltu vajunud. Põlluharimise käigus on kalmistu alale kaevatud auke ja kuhjatud kive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Lõuna-Tartumaal, Otepää kihelkonnas. Kalmistu asetseb Otepää linnamäe idakülje all, jalamist 30 meetri kaugusel, madalal alal, mis kirde pool, Alevi ja Väike-Juusa järve suunas muutub lausa soiseks. Kalmistu lähem ümbrus ja ka suur osa kalmest endast on olnud künni all. Kalmistu ala tõuseb siiski lähemast ümbrusest kühmuna kõrgemale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub 13.-17. sajandisse. Kivirist ja selle juures asuv kalmistu on ära märgitud E. Labi Otepää kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses 1921. a, lk 21 (käsikiri  Ajaloo Instituudis). Ka on künkalt leitud kündmisel inimluid ja esemeid. 1956. a korraldati kalmistul teaduslikud kaevamised arheoloog S. Laulu juhatusel. Kalme keskosas kaevati läbi 4 x 6 m suurune ala, saadi 44 luustikku.</span>


source: A
code: 13160
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1715
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnus on omaette seisev mäeküngas, mis moodustub kõrgemast lõunapoolsest osast ja sellega liituvast madalamast põhjapoolsest astangust. Linnuseks oli kõrgem lõunapoolne osa, madalamal astangul paiknes asula, alates 12. sajandist eeslinnus. Linnuse nõlva ülaosa on kunstlikult järsemaks tehtud.  Kuna hilisem piiskopilinnus, (mälestis reg nr 23235) ehitati muistsete eestlaste linnuse peale on varasem kultuurkiht säilinud vaid kohati ning kaitseehitistest ja hoonestusest pole leitud selgemaid jäänuseid. Linnuse alumisele platoole püstitatud mälestusmärk: Otepää 1116 – 1966. Ülemise platoo lõunapoolsel osal on säilinud 1930-ndaist aastaist linnuse kaart (Eesti Arhitektuur 4; E. Tõnisson. Eesti muinaslinnad. Tartu-Tallinn, 2008 lk 307; Eestimaa linnuste teejuht, mälestise pass)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Otepää linnus asub endise jaotuse järgi Lõuna-Tartumaal, Otepää kihelkonnas. Linnus paikneb praeguse Otepää linna territooriumi idapoolsel serval, Otepääle suunduvate teede ristumiskohast ida pool. Linnuse põhjapoolsest otsast läheb mööda tee Vana-Otepääle, linnamäest umbes 250 meetrit lääne poole jääb Otepäält Antsla suunas minev tee. Linnusest kirdes asuvad kaks väikest järve – Alevijärv ja Juusa järv. Linnuse ümbrusest on teada mitu maa-alust kalmistut. Nendest üks, mälestis reg nr 13159,  asetseb linnuse idakülje all, jalamist 30 meetri kaugusel. Sellel on näha veel üks vana kivirist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Otepää oli muinasmaakond Ugandi tähtsamaid keskusi alates 12. sajandist ja ta etendas olulist osa muistses vabadusvõitluses. Korduvalt on Otepääd mainitud vene kroonikates. Novgorodi kroonikas juba 1116. aastal. Nii Novgorodi kroonikad kui ka Henriku kroonika märgivad Otepääd kui Kagu-Eesti tähtsat poliitilist ja majanduslikku keskust, samuti teede sõlmpunkti. Pärast linnuse lõplikult saksalaste valdusesse langemist hakati 1224. a Otepääl ehitama piiskopilinnust, mille põhiplaan järgis muinaseestlaste kaitsesüsteemi. Piiskopilinnus püsis siin kuni XIV sajandi lõpuni, kus ta piiskopkonna ja ordu vahelises sõjas (1396-1397) hävis. Linnust on arheoloogiliselt uuritud alates 1839. a. 1895. a teostas Otepääl kaevamisi S. Bogojavlenski. Suurema ulatusega uurimistöid teostas ENSV TA Ajaloo Instituut teadusliku sekretäri O. Saadre juhtimisel aastatel 1950-1961, arheoloog A. Mäesalu juhendamisel toimusid kaevamised linnuses 1983. a. Väiksema ulatusega uurimistööd on jätkunud aga ka peale seda kuni käesoleva ajani. Linnuse kujunemislugu ja seal toimunud arheoloogiliste kaevamiste tulemusi on kajastatud erinevates väljaannetes.</span>


source: A
code: 13161
name: Otepää kirikuaed
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 58-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kiriku ümbruses ja kirikuaias on säilinud ajaloolised matused. Hauatähised ei ole säilinud. Kirikuaeda ümbritseb  maakividest piirdemüür. Põhilise osa puistust moodustab põlispuude rida.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirikuaed on tõenäoliselt olnud kasutuses 13.-17. sajandil. Keskajast on Otepääl teateid 3 sakraalehitisest, millest praeguse kiriku eelkäija on 1638. aastal esmakordselt mainitud Miikaeli kirik.  Praegune kirikuhoone on ehitatud kahes etapis, mis valmisid 1860. ja 1890. aastal. Kihelkonnakiriku ajalooline saksakeelne minetus on Odenpäh in Kreis Dorpat.</span>


source: A
code: 13162
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 4-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub väikese loodusliku künka idapoolsel nõlval. Kalmest põhja poole jääb mälestis reg nr 13165, mis jääb arvatavasti maa-aluse kalmistu põhjapoolseks piiriks. Maa-aluse kalme ulatust ei saa täpselt kindlaks määrata. Luustikke on välja tulnud kruusavõtmisel umbes 20 meetrise läbimõõduga alalt. Kruusavõtmise alal on  jälgi on maapind  auklik. Kruusa on võetud umbes 1920 aastatel (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Urvaste kihelkonnas. Kalmistu asub Truuta algkoolist 400 m idas, külavahetee lääneküljel, kivikalmest reg nr 13165 vahetult lõunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Truuta kalmistu kuulub arvatavasti 15-18. sajandisse. Kalmistu kohta Ajaloo Instituudi arhiivis, samuti kirjanduses andmed puuduvad. Teated kalmistust on saadud endiselt Kalda talu peremehelt 1973. a, kes ise oli luustikud leidnud 1920. aastate paiku. Leide pole luustike juures märganud.</span>


source: A
code: 13163
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1060
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ida-lääne suunas piklik, tema pikkus on 35 meetrit ja vastassuunas laius kuni 20 meetrit. Kalme piirid sulavad ümbrusega kokku, nii et antud mõõtmed on mõnevõrra umbkaudsed. Kalme keskosa on kuni 0,5 m kõrge. Kalme läänepoolsel otsal on vana elumaja vundamenti, mille kivid paistavad rohukamarast. Kalme idapoolses otsas on näha kividest neljanurgeline tarand. Tarandi laius on umbes 6 m ja pikkus 10 meetrit, müürid on laotud sirge küljega lääne poole. See on ilmselt välja kaevatud 1890. a R. Hausmanni poolt. Tarandi müüridest seespool olev ala oli müürikividest madalam, tõenäoliselt läbi kaevatud. Kalme keskosa on terve, lõhkumisauke pole märgata (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse  Urvaste kihelkonnas. Kalme paikneb Otepää kõrgustiku kagupoolsetel nõlvadel. Kalmest lõunas kulgeb loode-kagusuunaline kitsas sügav nõgu, milles asuvad Vidrike, Voki ja Lambahannaks nimetatud järved, mis on omavahel väikeste ojakestega ühenduses. Kalme asub selle nõo põhjapoolsel astangul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme võib dateerida siis saadud leidude ja kalme ehituse alusel 2.-5. sajandisse. Truuta kivikalmete (mälestised reg nr 13163-13165) kohta on esimesed teated J. Jungilt (vt Jungi käsikirjalised märkmed Urvaste kihelkonna kohta – Jung Mss. 160, 169). Kalmeid on kirjeldanud 1923. a. O. Urgart Urvaste kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 4-5. (mõlemad käsikirjad Ajaloo Instutuudi arhiivis). 1890. aastal on kalmet reg nr 13163 kaevanud R. Hausmann, mille kohta andmeid Sitzungsberichte der Gelehrten Estnischen Gesellschaft 1890. ja 1891. a. Leiud nendest kaevamistest säiluvad  Ajaloo Instituudis.</span>


source: A
code: 13164
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1061
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kive sisaldav ala on umbes 25 x 25 m suur, ulatudes servaga lõuna pool vastu vesist madalat ala. Mujal ei saa kalme piiri täpselt määrata.  Kalme keskmises osas on sügav põhja-lõuna suunaline 5 x 10 m suurune auk. Augu ääred on vallitaoliselt kõrgemad, ilmselt tekkinud august välja visatud pinnasest (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse  Urvaste kihelkonnas. Kalme paikneb Otepää kõrgustiku kagupoolsetel nõlvadel. Kalmest lõunas kulgeb loode-kagusuunaline kitsas sügav nõgu, milles asuvad Vidrike, Voki ja Lambahannaks nimetatud järved, mis on omavahel väikeste ojakestega ühenduses. Kalme asub selle nõo põhjapoolsel astangul. Kalme reg nr 13164 asub kalmest reg nr 13163 loode pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme võib dateerida siis saadud leidude ja kalme ehituse alusel 2.-5. sajandisse. Truuta kivikalmete (mälestised reg nr 13163-13165) kohta on esimesed teated J. Jungilt (vt Jungi käsikirjalised märkmed Urvaste kihelkonna kohta – Jung Mss. 160, 169). Kalmeid on kirjeldanud 1923. a. O. Urgart Urvaste kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 4-5. (mõlemad käsikirjad Ajaloo Instutuudi arhiivis). 1890. aastal on kalmet reg nr 13163 kaevanud R. Hausmann, mille kohta andmeid Sitzungsberichte der Gelehrten Estnischen Gesellschaft 1890. ja 1891. a. Leiud nendest kaevamistest säiluvad  Ajaloo Instituudis.</span>


source: A
code: 13165
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 3-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme täpseid mõõteid ei saa kindlaks teha tiheda võsa ja rohu tõttu. Kivine ala on põhja-lõuna suunas, piki tee kallast 20 meetrit pikk, vastassuunas ulatuvad kivid teest umbes 10 meetri kaugusele. Kivikalmest lõuna pool metsa all maapind auklik (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse  Urvaste kihelkonnas. Kalme paikneb Otepää kõrgustiku kagupoolsetel nõlvadel. Kalmest lõunas kulgeb loode-kagusuunaline kitsas sügav nõgu, milles asuvad Vidrike, Voki ja Lambahannaks nimetatud järved, mis on omavahel väikeste ojakestega ühenduses. Kalme asub selle nõo põhjapoolsel astangul. Kalme reg nr 13165 asub kalmest reg nr 13164 ligikaudu 80 meetrit loode pool, teisel pool külavaheteed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme võib dateerida siis saadud leidude ja kalme ehituse alusel 2.-5. sajandisse. Truuta kivikalmete (mälestised reg nr 13163-13165) kohta on esimesed teated J. Jungilt (vt Jungi käsikirjalised märkmed Urvaste kihelkonna kohta – Jung Mss. 160, 169). Kalmeid on kirjeldanud 1923. a. O. Urgart Urvaste kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 4-5. (mõlemad käsikirjad Ajaloo Instutuudi arhiivis). 1890. aastal on kalmet reg nr 13163 kaevanud R. Hausmann, mille kohta andmeid Sitzungsberichte der Gelehrten Estnischen Gesellschaft 1890. ja 1891. a. Leiud nendest kaevamistest säiluvad  Ajaloo Instituudis.</span>


source: A
code: 13167
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1737
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast ümbritsevast maastikust umbes 0,5 m kõrgemale tõusvat ümmargust küngast. Kalme läbimõõt on 13 m. Kamara seest paistab välja suuri kive. Mõned suured kivid kalme lõunapoolsel serval on sinna veetud põllult. Kalmel märkimisväärseid lõhkumisauke pole märgata. (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Kanepi kihelkonnas. Kalme asub Pikkjärve-Neeruti teest kagus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme võib olla tarvitusel olnud I at I poolest II at alguseni. Kalmet on märgitud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses 1925. a, lk 6 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Leidude kohta teave puudub.</span>


source: A
code: 13168
name: Kivikalme "Kivistu"
type: Kalme
alt_id: 1738
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmeala suurus on 60 x 25 m. Loode- ja lõunaservas madaldub kalme ümbrus kaunis järsult, mujal on üleminek laugjam. Kive on kalmes kompaktsemalt kolmes kohas, loodeotsas, keskel ja kagupoolses osas. Keskelt läheb läbi kaks madalamat vööti, kus kive pole näha. Võimalik, et siit on kalmet lõhutud, kuid tegemist võib olla ka lähestikku asuvate eri kalmetega. Eriti suured kivid ulatuvas pooleldi kamara seest välja loodepoolses osas. Siin võib eraldada paari kirde-edelasuunalist kivirida. Kalme loodeotsal on murdunud kuuse juured tõmmanud kaasa kalme pindmist osa (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Kanepi kihelkonnas. Kalme asub Alapikä järvest kagu pool, vahetult Neeruti-Pikkjärve tee ääres, metsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu võib olla tarvitusel olnud I at I poolest II at alguseni. Kalmet on märgitud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses 1925. a, lk 5. Leidude kohta teave puudub.</span>


source: A
code: 13169
name: Linnus "Uandimägi", "Käpa Munamägi"
type: Linnus
alt_id: 1736
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Jalamist 15-20 m kõrgusel mäelael paikneb korrapäraselt ovaalne, ida- lääne suunas 80 m, põhja-lõuna suunas 65 m läbimõõduga ja lõuna servas kumeralt langev õueala. Platoo lääneosa on kõrgem ja tõuseb ülejäänud mäelaest esile kuni 1 m kõrguse kumera kühmuna. Linnuseõue ida- ja lõunaosa ning põhjaserv on tasased, põhjanõlva ülaservast  ligikaudu 5 m madalamale on kaevatud astang. Tee linnusesse tõuseb kagunõlva pidi, väravakoht asub linnuseõue idaotsas (E. Tõnisson, Eesti muinaslinnad, 2008, lk 306-307).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub endise jaotuse järgi Otepää kihelkonnas. Linnus paikneb Vana-Otepää-Kintsli maanteest vahetult idas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1983. a linnuse põhjaserva, arheoloog A. Mäesalu juhatusel, rajatud 3 x 3 proovikaevandist selgus, et hallikaspruun kultuurkiht on ebaühtlase paksusega (10-30 cm), leiuvaene ja segatud liivalaikudega. Pinnase selline ilme võib olla tingitud asjaolust, et veel 19.sajandil kasutati linnuse pealispinda põlluna. Proovikaevamiste käigus leiti keraamikakilde, rauašlakki. Tõenäoliselt kaitseehitusest pärinevast tukist saadud süsinikuproov viitab 12. sajandile. Šurfimisel ja inspekteerimisel on mujalt linnusealalt leitud üksikuid savinõukilde. Linnust on mainitud 1920. aastatel koostatud kihelkonnakirjeldustes. Linnust on käsitlenud E. Tõnisson, Linnamäed ja maalinnad. Tallinn, 1966. lk 67; E. Tõnisson, Eesti muinaslinnad. Tartu-Tallinn, 2008, lk 309 (E. Tõnisson, Eesti muinaslinnad, 2008, lk 307).</span>


source: A
code: 13172
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub Lauküla teeristist 200 m ida poole, maanteest lõuna suunas.</span>


source: A
code: 13174
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1748
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnuse ligikaudu 15 m kõrgused nõlvad on ühtlaselt järsud ja kunstlikult järsustatud. Mäeservas valli pole, kuid platoo põhjaservas, kus ümbritsev maapind on kõrgem ja ligipääs linnusele hõlpsam, on kuni 4 m laiune ning ligi 1 m kõrgune vallilaadne pinnasekuhjatis. Linnamäe nõlval, ligikaudu poole nõlva kõrgusel asub mäge ümbritsev 3-4 m laiune astang. Selle mäepoolses servas on teravneva põhjaga madal kraav, välisäärel aga kraavi põhjast mõõdetuna 1,3-1,5 m kõrgune vall. Võimalik, et linnuse väravakoht on asetsenud linnuse kagunurgas praeguse üleminekutee kohal, kus nõlvavalli sees on katkestus. Samas võib tegemist olla ka hilisema teekohaga. Linnuse põhja- ja lõunaküljel võib esimeses terrassivööndist allpool, kõrgendiku jalamil eristada teist terrassivööndit. Ebakorrapäraselt ümara ja suhteliselt lameda linnuseõue läbimõõt on umbes 80 m ja pindala 4000-5000 ruutmeetrit. Õue idapoolne ots tõuseb mõnevõrra kõrgemale. Linnuseõu on mitmete sissekaevetega ja ebatasane. Õu on ebaühtlase, nõrga ja vaid laiguti paikneva kultuurkihiga (E. Tõnisson, Eesti muinaslinnad, Tartu-Tallinn, 2008, lk 310-311).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub endise jaotuse järgi Sangaste kihelkonnas. Linnamäele jõuab kui pöörata Pringi-Restu maanteelt Otepää-Kääriku maanteele ja minna edasi ligikaudu 1,5 km kuni Kirgjärveni. Sealt keerab tee lääne poole ja mööda seda teed minnes jõuab mälestiseni. Linnus asub Otepää kõrgustiku künklikus maastikus, Kirgjärve nõost lääne poole tõusval kõrgemal looduslikul künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnus võis olla kasutusel I at lõpust kuni II at alguseni. Linnusest võetud söeproovid viitavad 11. sajandi ja 13. sajandi algusveerandi vahemikule, keraamikaleiud aga mainitud perioodi lõppjärgule. Tõenäoliselt on linnuse rajamist alustatud 13. sajandi alguse sõdade ajastul, kuid tööd on pooleli jäänud. Linnust on mainitud J. Jungile saadetud kirjas (J. Jung, Käsikiri, lk 83b, käsikiri Ajaloo Instituudis). Seda on kirjeldanud ka M. Kirschbaum, (M. Kirchbaum, Muinasteaduslikke teateid Sangaste ja Rõngu kihelkondadest. 1921, lk 2-9) ning L. Karu (L. Karu, Sangaste. 1928, lk 22-24). Kõige põhjalikum tolleaegne kirjeldus pärineb E. Laidilt (E. Laid, Linnamägede kirjeldus. 1924, lk. 1,2). Sangaste linnamäe kohta on andmeid avaldanud E. Tõnisson, Linnamäed ja maalinnad. Tallinn, 1966 lk 67-68 ja Eesti muinaslinnad. Tartu-Tallinn, 2008 lk 310-312. 2006. a tehti linnuses proovikaevamised. Arheoloogilised kaevamised andsid uusi vaatenurki linnuse ehituslukku. Lisaks leiti veel kedrakeraamikat. Pärimused räägivad linnamäel olnud ja sealt järve uppunud kirikust (siit ka Kirgjärve nimi) (koostatud mälestise passi ja E. Tõnissoni „Eesti muinaslinnad“ 2008 põhjal).</span>


source: A
code: 13175
name: Kalmistu "Pringi kabelimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1751
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub Otepää kõrgustiku edela jalami künkliku reljeefiga piirkonnas. Üht sellist looduslikku kruusaküngast ongi kasutatud kalmistuks. Künka põhja- ja läänepoolsed küljed langevad võrdlemisi järsult, ümbrus on siin soine. Ida- ja lõunapoolsed küljed külgnevad maanteedega. Kalmistu suurust ei saa täpselt määrata, kuna arheoloogilisi uurimusi kalmistul läbi viidud ei ole. Arvatavasti on kalmistuks kasutatud kogu küngast. Luid on välja tulnud künka teedepoolsest osast, kust on võetud kruusa (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Sangaste kihelkonnas. Mälestis paikneb Ruuna-Pringi tee ja Mägiste raudteejaama mineva tee ristumiskohas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub 15.-18. sajandisse. Pringi kabelimäge kirjeldas 1928. a L. Karu Sangaste kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kirjelduses on märgitud, et künkast leiti kruusavõtmisel luid ja rahasid, kunagi varem olevat leitud ka sõrmuseid.</span>


source: A
code: 13177
name: Kalmistu "Kabelimägi", "Koopamägi"
type: Kalmistu
alt_id: 12-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on umbes 50 x 50 m suuruse ja 3-5 m kõrguse künkaga, mis on kaetud metsaga. Küngas on kaetud hulga mitme meetrise läbimõõdu ja umbes 1 m sügavuste sissekaevetega, mis on peaaegu täiesti kamardunud. Kõige rohkem on auke kalmemäe edelanõlval, mis on ühtlasi mäe kõige järsem ja kõrgeim nõlv (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Sangaste kihelkonnas. Mälestis paikneb Vabaduse talust 70 m loode suunas, vahetult Valga-Restu-Sihva maantee loodeküljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis võib dateerida 13. - 18. sajandisse (tõenäoliselt kuni 1720-30ndate aastateni). Külakalmet on mainitud Ajaloo Instituudi arhiivis leiduvates materjalides (AI TA 84:2, lk 13 ja AI TA 84:1, lk 37).</span>


source: A
code: 13179
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 28-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme ala  hõlmab umbes 80 x 100 m läbimõõduga ala sigala ja endise saekaatri vahel. Kalmest läheb üle Lossiküla-Tiidu-Kooba tee. Kalme ala on olnud pidevalt majanduslikus kasutuses ning osa sellest on lõhutud teeehitusel.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Sangaste kihelkonnas. Muistis paikneb endise Sangaste sovhoosi saekaatri krundil. Tegemist on saekaatri ja sovhoosi sigala vahel oleva künkaga, millest läheb üle Sangaste lossi juurest Tiidu külla tulev tee.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis võib dateerida 13.-18. sajandisse (tõenäoliselt kuni 1720-1730ndate aastateni). Muistist on mainitud Sangaste kihelkonna kirjeldustes (Kirchbaum 1921, lk 23; L. Karu 1928, lk 35). Kalmest olevat leitud luid, rootsiaegseid rahasid ja tinakuule.</span>


source: A
code: 13180
name: Kivikalme "Jaani kiriku ase"
type: Kalme
alt_id: 1750
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on madalal liivasel künkal, mis on osaliselt kaetud puudega. Kalme on ida-lääne suunas piklik, mõõtmetega 33 x 20 m, tõustes madala, umbes 70 cm, kühmuna ümbrusest kõrgemale. Kivivare koosneb suurtest kividest, millede pealmised nukid on pinnasest väljas. Kalme keskel moodustavad suured kivid ridu, mis osalt on ida-lääne, osalt põhja-lõuna suunalised. Kalme kirdeosa on kahjustatud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Sangaste kihelkonnas. Kalmeni jõuab kui Võru-Kuigatsi-Tõrva maanteelt keerata Reinukese järve lõunaotsa juurest külavaheteele ning minna edasi ligikaudu 1,6 km kuni Loku taluni. Talust umbes 350 m kaugusel kagus asub kivikalme.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub välise ehituse järgi I at I poolde. Kalme on 1921. a ülestähendatud M. Kirschbaumi Sangaste kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 51. Uus ja põhjalikum kirjeldus on tehtud 1928. a L. Karu poolt Sangaste kihelkonna kirjelduses, lk 10-11 (mõlemad käsikirjad Ajaloo Instituudis). Kihelkonnakirjelduse teadete järgi asus kalme põllul, kusjuures tema läänepoolset otsa oli künniga lõhutud. Samast olevat leitud ka luid. Luid olevat leitud ka kõrvalasuvast kruusaaugust.</span>


source: A
code: 13755
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 101-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal ja laialivalgunud. Kääpa läbimõõt on 7 m ja kõrgus umbes 40 cm. Lõhkumisjälgi pole märgata (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 13754-13756) asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Kääbastik paikneb Viluste-Lindora maanteest ligikaudu 700 m idapool. Kääpad asuvad tasasel maal. Kääbastest paarsada meetrit kirdes voolab Kalpa oja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub arvatavasti I at II poolde. Kääbastiku (reg nr 13754-13756) kohta sai teateid arheoloog S. Laul 1977. a suvel Lindora metsatehnikult E. Puusepalt. Kääpad esitati riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a.</span>


source: A
code: 13756
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 102-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on väike, läbimõõduga 5 m ja kõrgusega umbes 0,5 m. Teepoolne nõlv on kääpal järsem ja paremini eralduv, põhjapoolne osa on metsa väljaveoga madalamaks veetud. Sissekaeveid kääpas ei ole (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 13754-13756) asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Kääbastik paikneb Viluste-Lindora maanteest ligikaudu 700 m idapool. Kääpad asuvad tasasel maal. Kääbastest paarsada meetrit kirdes voolab Kalpa oja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub arvatavasti I at II poolde. Kääbastiku (reg nr 13754-13756) kohta sai teateid arheoloog S. Laul 1977. a suvel Lindora metsatehnikult E. Puusepalt. Kääpad esitati riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a.</span>


source: A
code: 13196
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1761
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub tasasel maastikul, mis veidi põhja suunas tõuseb. Osa kalmistu alast on piiratud aiaga. Kogu maapind on siin auklik. Siin-seal on kalmistu pinnal suuri kive, mis on põllult peale veetud. Kalmistu on ilmselt ulatunud kaugemale põllule, kuna sealt olla kündes leitud luid. Kalmistu täpset ulatust ei ole võimalik väliste tundemärkide järgi kindlaks teha (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Sangaste kihelkonnas. Kalmistu paikneb Priipalu surnuaiast ligikaudu 500 m kagu poole, Priipalu alevist Õlatu külla viiva tee kirdepoolsel kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub 15.-18. sajandisse. Kalmistut on märgitud 1921. a M. Kirschbaumi poolt koostatud Sangaste ja Rõngu kihelkondade muinasteaduslikus kirjelduses, lk 48 ja 1928. a L. Karu poolt koostatud Sangaste kihelkonna muististe kirjelduses, lk 34 (mõlemad käsikirjad Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 13197
name: Kivikalme "Kirikuase"
type: Kirikuase
alt_id: 1759
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast maastikust veidi kõrgemale (umbes 50 cm) tõusvat küngast. Koos aluspinnaga tõuseb kalme veidi lõuna suunas. Kalme mõõtmed põhja-lõuna suunas on 25 m, ida-lääne suunas 13 m. Kalme servad sulavad ümbrusega kokku, väljaarvatud kaguserv, kuhu on kaevatud auk, kust on võetud savi. Augu serva on veetud põllult kive ja ka kalmel on üksikuid pealeveetud kive. Kamara seest paistab kohati välja kivivare, mis koosneb küllaltki suurtest kividest (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Sangaste kihelkonnas. Kivikalme jääb Õlatu küla läbiva tee läänepoolsele servale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välise kuju ja ehituse alusel võib kivikalme dateerida I at I poolde. Kalmet on kirjeldatud 1921. a  M. Kirchbaumi poolt koostatud Sangaste ja Rõngu kihelkondade muinasteaduslikus kirjelduses, lk 49 ja 1928. a L. Karu poolt koostatud Sangaste kihelkonna muististe kirjelduses, lk 12 (mõlemad käsikirjad Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuse kohaselt on tegemist vana kiriku asukohaga.</span>


source: A
code: 13198
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1764
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Abjaku küla, suund Palu talult 35 kraadi kirdesse, Paluoja veskilt 280 kraadi läände.

Abja sovhoosi maakasutusplaan leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13199
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1765
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Abjaku küla, suund Palu talult 35 kraadi kirdesse, Paluoja veskilt 280 kraadi läände.

Abja sovhoos leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13200
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 1766
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Atika küla, Tammekannu talust u 1 km lõunas, Ringi metsas.

Abja sovhoos leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13201
name: Kalmistu "Nuudikalme"
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Ässi talust 500 m põhjas, Abja-Paluoja-Penuja mnt-st lääneküljel, maaparanduskraavist kuni 50 m lõunas.

Abja sovhoos leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13202
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1763
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Põlde küla, Mõntsi talu, suund Halliste kivist 190 kraadi lõunasse, Kitsi tuulikult 125 kraadi kagusse.

Abja sovhoos leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13203
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 73-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Räägu küla, Rõika talust (Ilvese pere) kuni 100 m ida ja 200 m kirde poole ulatuval alal (200 x 100 m).

Kamara sovhoos leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13204
name: Ohvrijalakas
type: arheoloogiamälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Räägu küla,  Penuja-Lilli teest läänes.

Abja sovhoos leht 4</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13205
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 95-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Saate küla, Räätsa metsvahikohast 900 m loodes ja Kalma talu asemest loodes, põllul.

Abja sovhoos leht 4</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13206
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 72-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Veelikse (end Veere) küla, Kuusiku talu (Lehtsaare pere) kuuri ja küla läbiva tee vahel asuval telefonipostiga künkal, talu keldrist lääne pool.

Kamara sovhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13207
name: Halliste kirikuaed
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 45-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Halliste alevik, Halliste kiriku ümbruses, kirikuaia ulatuses.

Halliste sovhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13208
name: Kalmistu "Kirikumägi", "Tooma kabel"
type: Kalmistu
alt_id: 1772
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kalmistu asub Kirikumäe talu elamust 5 m põhja pool algaval 140 m pikkusel ja 25-30 m laiusel künkal, mille kõrgus kasvab kagust loode suunas. Künka kaguosa on ligi 70 m ulatuses u 2 m kõrgune. Edasi järgneb järsem astang, millest loode pool ligi 30 m ulatuses maapind kergelt tõuseb. Mäe loodepoolne ots on 35 m m ulatuses tasane ja ligi 4 m kõrgune. Künka kaguosa idaküljel paikneb kolhoosiaegne liivakarjäär. Künka kaguotsal asub Kirikumäe talu kelder. (Valk, 1994)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Mulgi (end Kirnu) küla, Kirikumäe talust vahetult loodes, talu ja Uue-Karistest üle Võibre Arakule viiva tee vahelisel NW-SO suunalisel künkal, Mulgi talust u 650 m kirdes.

Halliste sovhoos leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Muistist on mainitud: Jung 1898. MATEM II, 12:20; Halliste khk kirjeldused: Noppel 1926, 27; Tõnisson 1931, 51; Kirjandusmuuseumi rahvaluulekogud: H III 24, 703/4 (3); ERA II 235, 97 (11); RKM II 104, 113/4 (6).</span>


source: A
code: 13209
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 31-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Muri küla, Müüri ja Kangru talude vahel põldudel, Viljandi-Karksi teest 200-250 m kagu pool, (200 x 70 m ala).

Õisu sovhoos leht 6</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13211
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1769
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Naistevalla küla, Löövi talust ida pool.

Õisu sovhoos leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13212
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Muistis kujutab endast teravovaalset u 1-1,5 m kõrgust kruusakühmu (läbimõõt NW-SO sihis 45 m, NO-SW sihis 25 m), mis piirneb kagus jõega, kirdes ja põhjas jõeäärse liigniiske rohumaaga, läänes ja lõunas heinamaaga. Künkal kasvavad mõned kuused ja kased. Osaliselt kruusavõtuga lõhutud. (H. Valk, 1994)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Saksaküla küla, Kalme talust (perek Lint) 175 m NNW, Rimmu sillast 850 m loodes, Halliste jõe lõunakaldal.

Õisu sovhoos leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Muistise olemasolust kuulis H. Valk kohalikelt elanikelt 1989. a. Teadet käisid kontrollimas 1994. a juunis H. Valk ja A. Kivi. Rahvajutu järgi olevat tegemist vana matusepaigaga.</span>


source: A
code: 13213
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Muistis kujutab endast madalat (suhteline kõrgus u 1 m) küngast, mille läbimõõt on u 45 x 45 m. Põhjas, läänes ja lõunas piirneb küngas jõeäärse heinamaaga, idas Halliste jõega. Künkal kasvavad mõned kuused ja kased, kaguosal u 3 x 4 m alal asub 30-40 cm läbimõõduga raudkive. (H. Valk, 1994)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Saksaküla küla, Kalme talust (perek Lint) u 300 m põhjaloodes, Rimmu sillast 1 km loodes, Halliste jõe läänekaldal, kivikalmest nr 13212 125 m loodes.

Õisu sovhoos leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Muistise olemasolust kuulis H. Valk kohalikelt elanikelt 1989. a. Teadet käisid kontrollimas 1994. a juunis H. Valk ja A. Kivi. Rahvajutu järgi olevat tegemist vana matusepaigaga.</span>


source: A
code: 13214
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1771
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Sammaste küla, Taru talust suunaga 70 kraadi kirde pool, Rae talust suunaga 325 kraadi loode pool.

Õisu sovhoos leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13215
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1770
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Sammaste küla, Taru talust suunaga 85 kraadi ida pool, Virita (Rae) talust suunaga 325 kraadi loode pool.

Õisu sovhoos leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13216
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 30-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Vana-Kariste (end Rängle) küla, Rängle talust 200-300 m lääne pool, kivikalme nr 1762 ja Ilbaku veski vahel põllul, Kanaküla teest kuni 300 m lõuna poole ulatuval 100 x 250 m suurusel alal.

Halliste sovhoos leht 4</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13217
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1762
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kalme asub lääneloode-idakagu suunalise seljandiku lõunanõlval Halliste jõe ürgoru pervel. Tegemist on ümbritsevast pinnast veidi kõrgema rohtukasvanud künkaga, mille täpset kuju ja piirjooni on raske määrata. Siiski näib kivisel alal olevat enam-vähem nelinurkne kuju, mõõtmed N-S 19 m , O-W 15 m. (K. Jaanits, 1975)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Vana-Kariste (end Rängle) küla, Rängle talust 350 m edelas Ilbaku veskist ja Abja-Kanaküla teest 400 m lõunas.

Halliste sovhoos leht 4</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Muistist on kirjeldatud Noppeli 1926. a ja L. Tõnissoni 1931. a Halliste khk kirjeldustes (vastavalt lk 49 ja 19).</span>


source: A
code: 13218
name: Kultuseallikas "Silmaallikas"
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 5-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Eesnurga küla, Raba talust u 400 m lõuna-kagus, Kolga-Jaani-Oiu mnt-st 50 m ida-kirde suunas, võsas.

Kolga-Jaani kolhoos leht 4</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13219
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 4-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Tegu on punakast graniidist rändrahnuga, mille mõõtmed N-S suunas 4,80 m ja O-W 3 m, suurim kõrgus 1,90 m ja ümbermõõt 12,5 m. Kultusekivi veidi kõrgemal idaosal on 31 lohku. (K. Jaanits, 1975)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Eesnurga küla, Raba talust u 200 m kagus, Kolga-Jaani-Oiu ja Kolga-Jaani-Vaibla teeristist 350 m Oiu poole, Kolga-Jaani-Oiu maanteest 10 m ida pool.

Kolga-Jaani kolhoos leht 4</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kivi oli ohvrikivina looduskaitse all, lohud avastas A.-M. Rõuk 1970-te aastate algul.</span>


source: A
code: 13221
name: Pronksiaja kalmistu ja asulakoht "Kivisaare"
type: Asulakoht
alt_id: 1795
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kivisaare on loode-kagu suunaline voor, mida ümbritsevad soised, osalt võsastunud heina- ja karjamaad. Voore kagupoolses osas, Kivisaare tallu viivast külateest vahetult kirdes on kruusaauk, mille kohal asus varem kõrgem kruusakühm. Muistis asubki ruusaaugu ümbruses mõlemal pool külateed. (K. Jaanits, 1971)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Lalsi küla (end Meleski asundus), Kivisaare talust u 300-400 m kagus, Kivisaare voore lõunaotsal, Kolga-Jaani-Vaibla maanteest u 800 m kirdes (130 x 150 m ala).

Leie kolhoos leht 6</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kivisaarelt on kruusa võtmisel luustikke leitud juba 1882. a ja hiljemgi. Kaevatud: 1903. a (M. Bolz), 1910. a (B. Ottow), 1913. a (M. Ebert), 1921. a (A.M. Tallgren), 1931. a (R. Indreko), 1962. ja 1965. a (L. Jaanits). TA AI arhiivis andmed 27 luustiku kohta. Peale nende pärineb Kivisaarelt juhu- ja kaevamisleidudena rohkesti esemeid (kivi- ja luuriistu, keraamikat ja pronksirp).</span>


source: A
code: 13222
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 1797
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvrikivi on roosakas rabeda koostisega maakivi, mille küljest on tükke lahti lõhatud. Suurima kivitüki pikkus on loode-kagu suunas 1,70 m, laius 1,40 m ja kõrgus kuni 1,10 m (loodeküljelt mõõdetuna). (A. Tvauri, 1997)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Leie ohvrikivi on mainitud A. Anni 1921.a Kolga-Jaani khk. kirjelduses (lk 46). Anni andmetel on kivi ligidalt leitud vanu rahasid ja seal olevat nähtud tihti tonte ning hall vanamees olevat mänginud kivil viiulit. Nähtavasti räägib samast kivist ka pärimusteade KM f 200, m. 8:2, lk 8, Tartu Kirjandusmuuseumis. Selle andmetel tuntakse seda "Kalmeti kivina" ja kivi all mängivat öösiti moosekandid. Teateid kivile ohverdamisest ei õnnestunud leida.</span>


source: A
code: 13223
name: Kiviaja asulakoht "Moksi"
type: Asulakoht
alt_id: 6-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS

Asulakoht paikneb u 1 km pikkuse ja u 300 m laiuse loode-kagu suunalise voore kirdenõlval ja -jalamil. (K. Jaanits, 1975)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Lätkalu küla, Moksi talust kuni 700 m põhja poole, Kase talust kuni 700 m kagu poole, loode-kagu suunalise voore kirdenõlval (700 x 300 m alal).

Leie kolhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Moksi voorelt on põllutöödega leitud rohkesti muinasleide: kivikirveid, tulekiviesemeid jne, millest mõningaid on mainitud A. Anni 1921. a Kolga-Jaani khk kirjelduses (lk 27) ja mida säilitatakse AI arheoloogilistes kogudes. Kaevatud 1930. a R. Indreko juhtimisel. 1975. a inspekteerisid asulakohta T. Tamla, A. Lavi ja K. Jaanits.
Kirjandus: R. Indreko, Der Siedlungfund von Moksi, Gemeinde Võisiku. ÕES Aastaraamat 1930, Tartu 1932, lk 197-218; R. Indreko, Viljandimaa muinasaeg, Tartu 1935, lk 6-8, 28-29.</span>


source: A
code: 13224
name: Kiviaja asulakoht "Siimussaare"
type: Asulakoht
alt_id: 1794
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Asulakoht paikneb Siimusaare voore kirdepoolsel nõlval u 50 m laiusel ja 100 m pikkusel alal. Asula territoorium on nõlva kõrgemas osas põllu, madalamas osas heinamaa all. Kultuurkihi paksus 40-70 cm, põllu all olevas osas 20-30 cm sügavuseni künniga segatud. (K. Jaanits, 1971)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Meleski küla, Nelka talust 100-250 m kagus, Kolga-Jaani-Vaibla maanteest 100-200 m kirdes (150-100 m alal).

Leie kolhoos leht 6</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Juhuleide teada alates 19. saj lõpust - 20. saj algusest, andmed khk kirjeldustes AI-s. Kaevamised 1931. a (R. Indreko), 1961.-1964. a (L. Jaanits ja Henn Moora).
Kirjandus: M. Bolz, Neolithische Steingeräte aus dem Pernau-Fellinschen Kreise und dessen Umgebung. Sitzungsberichte der Altertumforschenden Gesellschaft zu Pernau. VII, Pernau 1914; R. Indreko, Viljandimaa muinasaeg, Tartu 1935; H. Moora ja L. Jaanits, Siimusaare mesoliitiline ja varase metalliaja asula. Perfokaart mapist "Perfokaarte Viljandi rajooni ajaloost ja loodusest". Tallinn 1968. Vt ka V. Lõugas, Eesti varane metalliaeg, Dissertatsioon ajalooteaduste kandidaadi kraadi taotlemiseks, Tallinn, lk 312-312. (Käsikiri AI-s ja TA raamatukogus)</span>


source: A
code: 13225
name: Kivikalme "Kivivare", "Vana eestlaste tuletorni ase"
type: Kalme
alt_id: 1796
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kalme asub Siimusaare voore kõrgemas osas põllul. Kaetud rohuga, peal kasvab hõredat võsa, kujult ümar-ovaaljas, põllult on suuremaid kive peale veetud. Kalme keskosas lohk, ilmselt lõhkumisjälg. Mõõtmed: NS - 12 m, OW - 8 m, kõrgus 0,5 m. (K. Jaanits, 1971)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Meleski küla, Nelka talust 200 m kagus, Kolga-Jaani-Vaibla maanteest 100 m kirdes, asulakoha nr 1794 lõunaosal.

Leie kolhoos leht 6</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kalme olemasolu on mainitud Kolga-Jaani khk kirjelduses 1921. a ja R. Indreko 1931. a inspektsiooniaruandes AI arheoloogia sektori arhiivis.
Kirjandus: R. Indreko, Viljandimaa muinasaeg, Tartu 1935, lk 34.</span>


source: A
code: 13226
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Asulakoha ala (kagu-loode suunas kuni 150 m pikk ja teistpidi 70 m lai) alaneb lääne suunas, maapind on ümbritsevast põllust tumedam. (A. Tvauri, 1996)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Päovere küla, Põltsamaa-Rõika teest 60 m edela pool, Kolga-Jaanist Põltsamaa-Rõika teele viivast teest 100 m lõuna pool (150 x 70 m ala).

Kolga-Jaani kolhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Muistise avastasid 8. mail 1996. a Andres Tvauri ja Andres Vindi.</span>


source: A
code: 13227
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Tartu-Viljandi mnt Tänassilma jõe sillast ca 350-450 m kirde pool, maanteest kuni 100 m kagu pool, Võrtsjärvest sadakond meetrit lääne pool, põllul.

Leie kolhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Asulakoha avastas Aivar Kriiska 13. mail 1996. a.</span>


source: A
code: 13228
name: Ohvrikivi "Ristivälja suurkivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 1784
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Tegemist on loode-kagusuunalise veidi pikliku nelinurkse kirde suunas madalduva lameda kiviga. Kivi keskel on enam-vähem ümmargune 60 cm läbimõõduga 2-3 cm sügavune murenenud pinnaga lohk. Kivi mõõtmed: pikkus 6,50 m, laius 5,65 m, kõrgus lõunanurgas 1 m, loodenurgas 1,35 m, ümbermõõt 23,30 m. (K. Jaanits, 1975)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Enne arheoloogiamälestisena registreerimist 1964. a oli kivi looduskaitse all.</span>


source: A
code: 13229
name: Ohvriallikas
type: Ohvriallikas
alt_id: 1789
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Allikas, mille veed voolasid varem magistraalkraavi, on praegusel ajal suveti peaaegu kuiv. Allika säng on pirnikujuline, selle lõunapoolsest väljavenitatud osast viib kraavi juurde oja säng. Allika mõõtmed: N-S - 7 m, O-W - 6 m. Allikasängist oli suurem osa kuiv, kaetud mudaga, ainult keskel oli 3 x 2 m veelomp. Ka magistraalkraav ise oli käesoleva kirjelduse koostamise ajal kuiv. (K. Jaanits, 1973)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Arussaare (end Uduallika) küla, Antoni talu asemest 200 m kirdes, Olli (Uuetoa) talust 600 m kirdes, Lelle talust 500 m põhja-loodes, ohvrikivist (nr 1788) 150 m lõuna pool.

Võhma kolhoos leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Allikat on mainitud H. Alliku ja E. Markuse 1923. a Pilistvere khk kirjelduses, lk 49. Allikat on maininud ka J. Jung (Muinasteadus ... II, lk...).</span>


source: A
code: 13230
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 1788
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kivi on üldkujult kolmnurkne, ühe nurgaga suunatud põhja. Mõõtmed: N-S 4,5 m, O-W 5,5 m, kõrgus 1,5 m; loodekülje pikkus 3,7 m, kirdekülje pikkus 4,3 m; ümbermõõt maapinnalt 13,5 m. (K. Jaanits, 1973)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Arusaare (end Uduallika) küla, Antoni talu asemest 350 m põhja-kirdes, Olli (Uuetoa) talust 700 m kirdes, Lelle talust 650 m põhjaloodes.

Võhma kolhoos leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Võetud muinsuskaitse alla 1964. a.</span>


source: A
code: 13231
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 8-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS

Kalme asub põllul kõrgendiku harjal. Tegemist on veidi ovaalse ida-lääne suunalise künkaga mõõtmetega: O-W 13 m, N-S 8 m, kõrgus u 50 cm. Kaetud võsaga ja servad osaliselt põllult veetud kividega. (K. Jaanits, 1975)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Kangrussaare küla, Mägi talust u 250 m lõunakagus, Andressoni veskist paarikümne meetri kaugusel põhja suunas, Kõo-Kolga-Jaani maanteest u 70 m ida pool, Navesti jõe sillast 300 m lõunakagus.

Võhma kolhoos leht 7</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kalme on avastatud 1975. a aprillis Ain Lavi, Toomas Tamla ja Kaarel Jaanitsa poolt.</span>


source: A
code: 13232
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Asulakoha alal on maapind väga tume, sisaldades rohkesti põlenud kive, põlenud savi, slakki, söetükke, loomaluid. (A. Tvauri, 1996)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Koksvere küla, Räpu ja Siimutsi talude hoonete, Kaalma oja ning külatee vahel, endistest Võhma kolhoosi tootmishoonetest lõuna ja edela pool (280 x 130 m alal).

Võhma kolhoos leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Muistise avastasid 8. mail 1996. a Andres Tvauri ja Andres Vindi.</span>


source: A
code: 13233
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Loopre küla, Olevi, Sõnajala ja Aadu taluhoonete vahel aiamaadel, Navesti jõest ca 200 m lääne pool.

Võhma kolhoos leht 4</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

10. nov 1993. a toimunud inspektsioonil tutvustas Oskar Raudmets Ain Lavi tema poolt avastatud muistisega.</span>


source: A
code: 13234
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Asulakoha ala oli avastamise ajal osaliselt õueaiamaa, osaliselt vesine heinamaa, mis oli erandlikult üles küntud. Mustas maapinnas oli märgata laiali küntud koldekohti või ahju asemeid, kus tükkideks põlenud kive ja sütt eriti palju. (A. Tvauri, 1996)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Paaksima küla tuumikus, külavaheteest lääne ja loode pool, Andrese ja Oore talude vahelisel heinamaal (200 x 90 m ala).

Võhma kolhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Muistise avastasid 8. mail 1996. a Andres Tvauri ja Andres Vindi.</span>


source: A
code: 13235
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 48-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Pilistvere küla, Pilistvere-Imavere maantee ja Muga talu (Maansoo pere) vahelisel põllul, Pilistvere kirikust 30-280 m põhja pool, piiratud läänes Muga talu juurde viiva tee ja idas ojaäärse madala heinamaaga (100-150 x 250 m ala).

Võhma kolhoos leht 3</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13237
name: Hiiekoht "Hiiesaare"
type: Hiiekoht
alt_id: 1787
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Tegemist on keset karjamaad asuva kõrgendikuga, mille lääneotsal kasvab kask. Mõõtmed: N-S u. 100 m, W-O 80 m, künka kõrgus ümbritseva karjamaa suhtes on 1,5-2 m. (K. Jaanits, 1973)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Soomevere küla, Tooma talust u 500 m, end. kolhoosi laudast 250 m lõunas, kivikalmest (nr 1786) 550 m lõunaedelas, Võhma-Pilistvere maanteest 850 m lõunas.

Võhma kolhoos leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Hiiekoht on kaitse alla võetud akad. Harri Moora ettepanekul, kes inspekteeris muistist 1956. a suvel.</span>


source: A
code: 13238
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1786
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Muistis asub põllul väikesel söödisaarel. Mõõtmed: N-S suunas 8 x 6 m, kõrgus 70-80 cm. Kalme põhjapoolsel otsal on u 1,5 m läbimõõduga auk. (K. Jaanits, 1972)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Soomevere küla, Tooma talust u 200 m idakagus, Võhma-Pilistvere maanteest 400 m lõuna pool.

Võhma kolhoos leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Esimesed andmed pärinevad 1956. a, mil kalmet käis vaatamas akad Harri Moora.</span>


source: A
code: 13239
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1785
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kalme asub põllul ümara kujuga söödilapil, millele on kive peale veetud. Mõõtmed: N-S 14 m, O-W 13 m, kõrgus kuni 0,5 m. (K. Jaanits, 1972)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

TA AI arheoloogia sektori arhiivi on kalme kohta esimesed andmed laekunud 1960-te aastate algul.</span>


source: A
code: 13240
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Asulakoha alal on kultuurkiht intensiivne; intensiivsus suureneb Navesti jõe poolses (alumises) osas. Kiht sisaldab põlenud kive, söetükke ja loomaluid. (A. Tvauri, 1996)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Venevere küla, Navesti jõe lõunakaldal, Ennu ja Päpa talude vahelisel alal, kivikalmest nr 7-k 100 m põhja pool (250 x 100 m ala).

Võhma kolhoos leht 7</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Muistise avastasid 8. mail 1996. a Andres Tvauri ja Andres Vindi.</span>


source: A
code: 13241
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 7-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kalme asub Navesti jõe äärsel seljandikul, millel on ka teisi kivivaresid, mis aga pole kalmed. Kivivare moodustab trapetsikujulise ala mõõtmetega N-S 40 m ja O-W 60 m. Maapinnal olevad osaliselt sammaldunud kivid on ilmselt põllult peale veetud. Maapind on ebatasane. Kivivare põhjaserval kasvavad kaks mändi, nende vahel on 2-meetrise läbimõõduga lohk; kagunurgale on maa sisse ehitatud kelder, mille kõrval on 2 x 2 m 1 m sügavune lohk selles kasvava põõsaga. Kivivare lõunapoolne osa on muust osast 30-40 cm võrra kõrgem. (K. Jaanits, 1975)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Venevere küla, Väljaotsa talust u 200 m põhja suunas, Ennu talust 200 m kagus, Navesti jõest 300 m idas, Venevere küla läbiva külavahetee ja Väljaotsa tallu viiva tee vahelisel kolmnurgal.

Võhma kolhoos leht 7</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kalmet on esimesena kirjeldanud J. Jung (Muinasaja teadus ... II, lk 182). Kalmet kirjeldatakse ka H. Alliku ja E. Markuse 1923. a Pilistvere khk kirjelduses (lk 32-33), käiskiri AI-s.
Kirjandus: J. Selirand, Eestlaste matmiskombed varafeodaalsete suhete tärkamise perioodil. Tallinn 1974, lk 259, 11-13. saj kalmete nimestikus nr 38.</span>


source: A
code: 13242
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 74-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Seruküla, Kaniska ehk Kangilaski talu (Linderi pere) elamu ja Mõisavälja-Mõisaküla tee vahelisel künkal, millele on ehitatud kivikelder.

Kõpu kolhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13243
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 75-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Tipu (end Halliste) küla, Pärna talust 350 m edelas, Halliste jõe sillakohast 250 m ja Halliste metsavahikohast 500 m kagus, Kääru talu varemete  kohal oleval järsult idakagu poole sopistuva jõekääru idapoolsel, kevadiste suurvete poolt 

Kõpu kolhoos leht 3</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13244
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 53-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Aimla küla, Aimla kauplusest 500 m Tääksi suunas, Aimla-Tääksi maanteest 25 m ida pool, Hundiaugu kruusaaugu loodeküljel, Hundiaugu talu põllu sees olev küngas.

kolhoos "Võit" leht 4</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13245
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 42-k, 50-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Jaska (end Allaküla) küla, Järve pere hoonetest 80 m põhja pool, Jaska-Kärevere teest 100-250 m lõuna pool, kartulisorteerimispunkti ja oja idakalda vahele jääval alal.

Olustvere ST leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13246
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 25-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Jaska küla, Tõnsu talust 40 m ida pool, Jaska oja läänekalda lähedal.

Olustvere ST leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13247
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 43-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Kuiavere küla tuumikus, Kuiavere-Tääksi teest 100-250 m põhja pool, Saruksi talu hoonete ja külatee vahele jääval alal.

Olustvere ST leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13248
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 20-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kultusekivi kujutab endast pikiteljega N-S suunalist madalamat, ümar-kolmnurkja põhiplaaaniga ja punakashalli värvusega graniidilahmakat. Muistise pikkus on 4,8 m, suurem laius 3,2 m, suurem kõrgus 1,1 m, ümbermõõt on 13,6 m. Kivi pealispind (eriti keskosas) on mõnevõrra murenenud-lagunenud (tulest), säilinud lohud (koos ebamäärastega 33) koonduvad kivilae lääne- ja edelaosale, väiksem grupp lohke jääb idaosale. (A. Lavi, 1978)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Kuiavere küla, Kullasepa talust 150 m lõunaedelas, Tääksi teest 20 m põhja pool, Viljandi-Paia maanteest 570 m ida pool.

Olustvere ST leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Muistise avastas Olustvere ST ajalooõpetaja Ilmar Jõesoo. 24. sept 1978. a inspekteeris mälestist Ain Lavi. Kohalikud elanikud peavad ohvrikiviks. Sarukase talu 78-aastane peremees August Kohv rääkis, et tsaariajal olevat Kuiavere külarahvas teinud kivil jaanituld ja ümbruses tantsu löönud. Kivi all olevat peidus Rootsi kuninga varandus, mida üks sell 1930-tel aastatel muistise ümbrusest innukalt otsinud.</span>


source: A
code: 13249
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 21-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kultusekivi kujutab endast väiksemat, trapetsja põhiplaaniga, suhteliselt rabeda koostisega maakivi. Kõrgem tipp asub kivi loodeosal, langedes sealt kagu poole. Pikkus N-S suunas on 2,3 m, laius lõunaosas 1 m, põhja pool 1,75 m, kõrgus 0,9 m, ümbermõõt 7,8 m. Kivi on tugevasti lagunenud, madalamal kaguserval on säilinud 2 üpris nõrka lohku. (A. Lavi, 1978)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Kuiavere küla, Olleri (Pärtli) talust u 100 m lõuna pool, Tääksi teest lõuna pool, põllul, Viljandi-Paia maanteest 800 m ida pool.

Olustvere ST leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kultusekivi on avastatud 1978. a okt Ain Lavi ja Ilmar Jõesoo poolt.</span>


source: A
code: 13250
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 22-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kultusekivi kujutab endast madalat, laia punakashalli värvusega raudkivi. Lai kivilagi langeb kõrgemalt kirdenukilt edela poole. Kivi pikkus loode-kagu suunas on 2,6 m, laius 2,1 m, suurem kõrgus 0,5 m, ümbermõõt 7,8 m. Kivilae keskosal kulgeb 2,3 m pikkune lõhe. Suhteliselt selgeilmelised lohud (kokku 19) koonduvad kivi kõrgemale kirdeservale. (A. Lavi, 1978)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Kuiavere küla, Olleri (Pärtli) talust u 100 m lõuna pool, Tääksi teest lõuna pool, põllul, Viljandi-Paia maanteest 800 m ida pool, kultusekivist nr 13249 25 m kagu pool.

Olustvere ST leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kultusekivi on avastatud 1978. a okt Ain Lavi ja Ilmar Jõesoo poolt.</span>


source: A
code: 13251
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 23-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kultusekivi kujutab endast väiksemat, ümarkolmnurkja põhiplaaniga hallika värvusega maakivi. Ümarjas kivilagi langeb kõrgemalt kaguservalt loode poole. Kivi pikkus on loode-kagu suunas 2,3 m, laius 1,3 m, kagupoolne kõrgus 0,2 m, ümbermõõt 5,6 m. 2 nõrgemat lohku asuvad kivi kõrgemal kagunukil. (A. Lavi, 1978)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Kuiavere küla, Olleri (Pärtli) talust u 100 m lõuna pool, Tääksi teest lõuna pool, põllul, Viljandi-Paia maanteest 800 m ida pool, kultusekivist nr 13250 14 m lõuna pool.

Olustvere ST leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kultusekivi on avastatud 1978. a okt Ain Lavi ja Ilmar Jõesoo poolt.</span>


source: A
code: 13252
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 32-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Kärevere küla, Kalda ja Mäelt-Tiitsu talude aiamaal, kahel pool Olustverest Suure-Jaani viivat teed, Putku ojast ca 200 m Olustvere poole (100 x 200 m ala).

Olustvere ST leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13253
name: Kalmistu "Kalmumägi"
type: Kalmistu
alt_id: 24-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Muistis kujutab endast pikiteljega ida-läänesuunalist ovaalja põhiplaaniga kõrgemat küngast (pikkus 70 m, laius 50 m, kõrgus lääneservas u 3 m). Põhja- ja lõunaservad on kaunis järsud, idakülg mõnevõrra laugem. Künkal kasvab kõrgeid kuuski ja kaski, samuti haabu, pihlakapõõsaid ja kadakaid. Kruusavõtuga on mõnevõrra lõhutud kalmistu lääne- ja edelaserva. (A. Lavi, 1978)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Kärevere küla, Meoka talust 200 m kagu, Kärevere-Jaska teest 190 m lõuna pool, Putku ojast 400 m kirde pool, (põllu keskel asuv puudega kaetud väike küngas).

Olustvere ST leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Muistise avastas Olustvere ST ajalooõpetaja Ilmar Jõesoo. Koos A. Laviga inspekteeriti kalmistut 23. sept 1978. Künkalt olevat Meoka talu pererahvas 1920-tel aastatel kruusa kaevates leidnud luustiku ja noole (oda ?) otsi.</span>


source: A
code: 13254
name: Sootee
type: arheoloogiamälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Leemuti mäe poolses küljes kujutab muistis endast 10-20 cm üle mättalise, võsastunud soopinna tõusvat, keskmiselt 3 m laiust teetrassi, mis kulgeb üldjoontes NNO-SSW suunaliselt. Läbi rohukamara ulatub kuni 40-50 cm läbimõõduga raudkivide lagesid. Leemuti mäest u 150 m põhja pool, vanast kraaviasemest läänes ei ole teetrass maastikul enam nähtav. (A. Lavi, 1993)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Kärevere ja Tällevere külade vahel, Kärevere-Jaska teest Peedi talu juures 1 km lõuna pool, Leemuti mäest põhja pool sooala lääneosas, kalmistust nr. 24-k 850 m edelas.

Olustvere ST leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kohalikelt elanikelt saadud andmete põhjal selgitas muistise 1956. a välja Elmo Raadik. Vahepeal unustatud muistise otsis 29.04.1987 üles A. Lavi, kes selle kaitse alla võtmiseks esitas.</span>


source: A
code: 13255
name: Kalmistu "Kabelimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 76-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub loode-kagusuunalisel künkal, mis on u 165 m pikk ja 70 m lai. Küngas tõuseb ümbritsevast maastikust 2-5 m kõrgemale.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Mäeküla külas, Jaani-Jüri ja Pingu talust u 100 m edelas, Jaani-Jüri talu kohalt edelasse viiva metsatee kaguküljel metsas, ojaoru lõunakaldal, suurte kaskede ja kuuskedega kaetud künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on avastatud 1980. aastatel ning esmakordselt kaitse alla võetud 24. septembril 1990. aastal Viljandi Maakonnavalitsuse määrusega nr 340.</span>


source: A
code: 13256
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 26-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht asub Sakala kõrgustiku põhjaserval, Olustvere mõisahoonete kompleksist kirde poole jääval suhteliselt tasasemal kõrgemal alal (A. Lavi, 1979).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Olustvere alevik, Olustvere mõisa peahoonest 200-400 m kirde pool, endise aiandi alal, sovhoostehnikumi uue õppekorpuse ümbruses (200 x 250 m alal).

Olustvere ST leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>5. aug. 1978 a. avastati uue õppehoone ehituse käigus I aardeleid. Olustvere ST ajalooõpetaja Ilmar Jõesoo teatas leiust Viljandi muuseumi ning märkas ehitusplatsi ala uurides vanade tuleasemete jälgi ja muinasleide. Tööde edasist käiku jälgides avastas I. Jõesoo 23. aug. veel 2 müntidega täidetud savinõu. 4. sept. algasid A. Lavi juhatusel avariikaevamised.</span>


source: A
code: 13257
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 49-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht  paikneb aleviku loodeserval Olustvere-Võhma maantee mõlemal küljel Papioja lõunakaldal, võttes enda alla ala pikkusega 250 m ida-lääne suunas ja laiusega kuni 150 m põhja-lõuna suunas. Mälestise kaguosa on tiheda asustusega aleviku serv 5 elamu ja nende õue- ning aiamaadega, Papioru tänava ja oja vaheline mälestise kirdeosa  on söödimaa. Maanteest lääne poole jääval mälestise osal asuvad aiamaad. Asulakoha lõunapiir kulgeb Õpetejate tänava elamute ja põllumaa ning võsa eraldusala (lääneosas) joonel. Läänepiiriks on aiamaade ja võsa piir. Maantee idaküljel piirneb kaitsealune ala Papiojaga, lääneküljel aiamaa loodeservaga õue piiril. Idapiiriks on Õpetajate t 3 elamu joon. Õpetajate t 1 ja 3 kruntidel kuulub kaitse alla ehitistest loodesse jääv aiamaa. Papioru t majade 2, 4 ja 6 krundid asuvad mälestise alal kogu ulatuses. Pärnu Teedevalitsuse hallataval Võhma maanteel kehtivad piirangud 130 m pikkusel teelõigul.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Viljandi maakond, Olustvere vald, Olustvere alevik, Õpetajate t 1 ja 3, Papioru t 2, 4 ja 6 kruntidel, Olustvere vallavalitsuse, Pärnu Teedevalitsuse ning Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskooli  maadel.</span>


source: A
code: 13258
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 51-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Tääksi küla, Tääksist Mudistesse viiva tee ja Mädaoja vahel, mõlemal pool Tääksi postkontori juurest Aikla poole viivat vana teed, aiamaadel.

kolhoos "Võit" leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13259
name: Kalmistu "Surnumägi"
type: Kalmistu
alt_id: 33-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Tääksi küla, Tammiku talust u 100 m loode pool, Tääksi järve põhjaotsast 250 m läänes, väikesel liivakünkal.

kolhoos "Võit" leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13260
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1799
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kultusekivi mõõtmed lääneloode idakagu suunas: pikkus 3,60 m, suurim laius 2,70 m, kõrgus loodeotsal 1,20 m, kaguotsal 0,50 m, ümbermõõt 11,10 m. Kivil on 14 lohku, mis paiknevad kahe grupina: 5 lohku läänepoolsel ja 9 lohku idapoolsel osal. (K. Jaanits, 1974)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Tääksi (end Õnniste) küla, Mäeotsa talu elamust 90 m põhja ja talu aidast 25 m põhjaloode pool, Mäelt talust 100 m kagus, Alt talust 100 m kirdes.

kolhoos "Võit" leht 3</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Ohvrikivi on maininud J. Jung (Muinasaja teadus II, lk 222), samuti E. Markus ja H. Allik 1923. a. Suure-Jaani khk kirjelduses, lk 73.</span>


source: A
code: 13261
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 77-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Tääksi küla, Rauga talust (Valge pere) 230 m lõuna pool, talust lõuna pool oleva heinamaa servast 180 m lõuna pool metsas, Mäekülla viivast teest 10 m lääne pool.

kolhoos "Võit" leht 3</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13262
name: Ohverdamiskoht "Hiie koht", "Püha hiis"
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 79-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Tääksi (end Õnniste) küla, Mäeotsa talu ja ohvri- ja kultusekivi nr 1799 vahelisel alal, ida suunas langeval järsul orunõlval.

kolhoos "Võit" leht 3</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13263
name: Ohvriallikas
type: Ohvriallikas
alt_id: 78-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Tääksi (end. Õnniste) küla, Mäeotsa talust 100 m põhjaloodes, ohvri- ja kultusekivist nr 1799 80 m ida pool, oru kaldanõlva madalamas osas.

kolhoos "Võit" leht 3</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13264
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 52-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis mõõtmetega 350 x 100 m paikneb Tallinn-Viljandi maantee ida-ja lääneküljel ning sellega ristuva Võivaku-Kuhjavere maantee lõunaküljel nelja maaüksuse ning Pärnu Teedevalitsuse maadel. Mälestise idapoolne osa elumaja joonel kulgeva piiriga paikneb Käspre maaüksuse 1. maatükil Kuhjavere tee lõunaküljel. Alale jäävad põld ning osa õuest seal asuvate abihoonetega. Asulakoha põhjapiiriks on Kuhjavere maantee, lõunapiir kulgeb sellest 100 m kaugusel, läänepiiriks on maatüki piir. Mälestise keskosahõlmab kogu Nurga maaüksuse ala maanteede ristumiskohast kagus. Põhja- ja läänepiiriks on maanteed, lõuna- ja idapiiriks krundi piir. Mälestise alale jäävad põllu- ja söödimaa ning õu seal asuvate ehitistega. Asulakoha keskosa hõlmab Torro maaüksuse 1. maatüki maanteede ristumiskohast edelas seal asuvate ehitiste ja õuega, põllu- ja rohumaaga. Kaitstava ala ida- ja läänepiiriks on maatüki piirid. Mälestise lõunapiir kulgeb põllu ja söödi eraldusjoonel, põhjapiir Kuhjavere tee joonel. Asulakoha lääneosa paikneb Sääse maaüksuse põllul ja õuemaal, ulatudes elumajani. Põhja pool on kaitstava ala piiriks külatee, idas krundi piir. Mälestise lõunapiir kulgeb õue joonelt põllu ja söödi eraldusjoone suunas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Viljandi maakond, Olustvere vald, Võivaku küla, Käspre, Nurga, Torro ja Sääse maaüksused ning Pärnu Teedevalitsuse maa.</span>


source: A
code: 13265
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1804
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS

Kultusekivi onpikliku ühest otsast laieneva kolmnurkse ristlõikega valkjas-roosakashall rändrahn suunaga põhjaloodest lõunakagusse. Mõõtmed: pikkus 2,65 m, laius 1,40 m, kõrgus 1,10 m, ümbermõõt 6,40 m. 14 lohku paiknevad põhiliselt kivi harjal. Kivi ei asu oma algsel kohal. (K. Jaanits, 1976)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Aidu küla, Mäeotsa talust 300 m lääneloodes, Oru talust 150 m põhjas, Viljandi-Nuia maanteest 450 m ida pool.

Paistu kolhoos leht 4</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kultusekivi kohta puuduvad andmed G. Palmi 1926. a Paistu khk kirjelduses. Tõenäoliselt on muistis arvele võetud seoses 1964. a riikliku kaitsenimestiku koostamisega.</span>


source: A
code: 13359
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 39-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Vooru külas Araka  maaüksusel. Asulakoht paikneb põllul kahel pool Suislepa-Leebiku maanteed Vooru linnusest läänes. Tegemist on lageda põllumaaga, mida lõuna poolt piirab talu sissesõidutee ning põhjast kraav. Idapoolseks mälestise piiriks on põllu ja söödi ning võsa eraldusjoon, lääne pool ulatub kaitstav ala maanteest 50 m kaugusele. Asulakoha linnusepoolsel otsal on maapind veidi kõrgem, maantee ja kraavi suunas võib märgata väikest langust.</span>


source: A
code: 13360
name: Linnus "Vooru linnamägi"
type: Linnus
alt_id: 1816
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Vooru külas Araka maaüksuse 1. maatükil Suislepa-Leebiku teest 200 m ida pool madalal võsaga kaetud alal. "Kalevipoja sängi" tüüpi linnus on ehitatud kirde-edela suunalise moreenkünka keskosale. Ülejäänud seljandikust on linnamägi ära lõigatud otsavallide kuhjamisega. Linnuse pindala on 4800 ruutmeetrit, õue pikkus 80 m ja laius 60 m. Õu ja osa otsavalle on lõhutud kruusa kaevandamisega 19. sajandil. Vooru linnus kuulub Viljandimaa vanimate linnamägede hulka, arheoloogiliselt on seda uuritud 1969. ja 1970. a. Viljandi Koduloomuuseumi korraldatud kaevamistel. Kaitse alla kuulub kogu linnamägi ja 50 m ala ümber   selle.</span>


source: A
code: 13266
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 27-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kultusekivi kujutab endast väikest trapetsja põhiplaaniga O-W suunalist, madalat, halli maakivi. Kivi pikkus 1,7 m, laius 1,05 m, idapoolse otsa kõrgus on 0,23 m, ümbermõõt 4,1 m. 9 lohku paiknevad küllalt murenenud kivilae põhja ja NW serva juures. (A. Lavi, 1976)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Aidu küla, Soome talust 70 m ja Paistu-Sultsi teest 150 m loodes, kultusekivist nr 13267 5 m lõuna pool.

Paistu kolhoos leht 4</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kultusekivi on avastatud 1976. a okt. K. Jaanitsa ja A. Lavi poolt.</span>


source: A
code: 13267
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 28-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Kultusekivi kujutab endast NW-SO suunalist piklikku maakivi. Pikkus on 2,3 m, laius 1,85 m, NW-poolse otsa kõrgus 0,9 m, ümbermõõt 6,45 m. Kivilagi on tugevasti lõhutud ja murenenud, ka läänekülg on tugevasti lõhenenud. Üks ebakindel lohk paikneb kivi kaldja idakülje ülaosas, põhjaservast 70 cm kaugusel. (A. Lavi, 1976)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Aidu küla, Soome talust 70 m ja Paistu-Sultsi teest 150 m loodes, kultusekivist nr 13266 5 m põhja pool.

Paistu kolhoos leht 4</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kultusekivi on avastatud 1976. a okt. K. Jaanitsa ja A. Lavi poolt.</span>


source: A
code: 13268
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 54-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Intsu küla, Evardi talust 200-900 m ida ja kirde pool, Petsu ja Kihu taludest 200-400 m põhja ja kirde pool, magistraalkraaviks muudetud ojast lõuna pool oleval põlllul (200 x 700 m ala).

Paistu kolhoos leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13269
name: Kalmistu "Mustlasemägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1803
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Intsu küla, Intsu talust 350 m põhja pool.

Paistu kolhoos leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13270
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1801
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Intsu küla, Everti ja Peetsu taludest u 300 m kirdes, väikesest järvest u 300 lõunas, mäenõlval.

Paistu kolhoos leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13271
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1802
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Intsu küla, Jänese talust 200 m edelas, tee ääres.

Paistu kolhoos leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13272
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 55-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Paistu küla, Paistu kiriku all, kiriku ümbruses endise kirikuaia ulatuses.</span>


source: A
code: 13273
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1767
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Pirmastu (end Rebase) küla, Supsi talust 25 m kirdes.

Paistu kolhoos leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13274
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS

Asulakoha ala, mõõtmetega kirde-edela suunas 180 ja teistpidi 70 m, on ümbritsevast maapinnast tunduvalt tumedam, värvuselt tumehall. Leidub palju põlenud kivipurdu, ka rusikasuuruseid põlenud kive ning põlenud ja põlemata loomaluutükikesi. Asula tuumikalas 50 m lääne pool on väiksem asulakohalaik mõõtmetega 40 x 40 m, mille kultuurkiht sarnaneb asula põhiala omaga. (A. Tvauri, 1997)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Viidiko talu õue lõunaküljel, Viljandi-Mustla mnt-st 70-250 m kirde pool, Kullijärve edelaotsa juures, järve loodekaldast 40 m kaugusel, põllul (180 x 70 m ala). 2 laik 50 m lääne pool.

Paistu kolhoos leht 7</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Muistise avastasid 15. märtsil 1997. aastal Andres Tvauri ja Andres Vindi.</span>


source: A
code: 13275
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 80-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Sultsi (end Koera) küla, Vana-Urita talust (Leimani pere) 200 m põhja pool, Sultsi karjalaudast 100-150 m läänes oleval künkal, karjatee põhjaküljel.

Paistu kolhoos leht 4</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13276
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 81-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Sultsi (end Koera) küla, Sultsi karjalaudast 15 m lääne pool, Viljandi-Karksi maanteest 220 m läänes.

Paistu kolhoos leht 4</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13277
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 63-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Leeli küla, Kalme talust 100 m loodes, metsa serval.

Kõrgemäe sovhoos leht 1</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13278
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 29-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS

Asula kultuurkiht paikneb kõrgema seljandiku idanõlval võrdlemisi kõrgel maal (NS suunas 70-80 m ja OW suunas u 50 m alal). Osa asula territooriumist on söödis, osa aia ja põllu all. Kultuurkiht (paksus kuni 80 cm) on ilmselt võrdlemisi hästi säilinud. (M. Mandel, 1978)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Lilli küla, Suuresilma talu elamu ümbruses, aiamaal ja sellest põhja pool (80 x 50 m ala).

Kõrgemäe sovhoos leht 8</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Asulakoha avastas EPA üliõpilane Peeter Soobik 1977. aastal.</span>


source: A
code: 13281
name: Ohverdamiskoht "Hiiemägi, Hiietammik"
type: Hiiemägi
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Lilli küla, Nuia-Ruhja mnt-st 50 m lõuna pool, Kõnnu talust 250-300 m põhja pool, kalmistust 93-k 800 m kirde pool.

Kõrgemäe sovhoos leht 7</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13282
name: Ohvrikivi "Ussikivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 94-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Lilli küla, Äriküla-Lilli maanteest u 350 m läänes, Timmu talust (Matsoni pere) u 150 m loodes, teise Timmu talu varemete juurde viiva tee võssa suubumise kohast 50 m põhja pool, võsas.

Kõrgemäe sovhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13283
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Metsaküla, Nuuda talust (Laane pere) 150 m edelas, Nuia-Kasepää teest 200 m kagus, järve idakaldal.

Kõrgemäe sovhoos leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13284
name: Kalmistu "Kalmumägi"
type: Kalmistu
alt_id: 82-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Rängle (end Mäeküla) küla, Kitsi Kanguri talust 100-150 m läänes, talu teeotsa kohal teeristi all oleval künkal.

Karksi kolhoos leht 6</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13285
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 57-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Sudiste küla, Karutoosi ehk Karutsi talu (Isreali pere) hoonetest läänes, Kekani talu (Mägi pere) ja lõunapoolse Keki talu hoonete vahelisel alal, järveaseme idapoolsel kaldanõlval 70-100 m laiuse ja 400 m pikkuse ribana.

Karksi kolhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13286
name: Hiiekünnapuu "Kaprali Hiiepuu"
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 62-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Sudiste küla, Teeääre talust (Ennuki pere) 100 m lõunas, Kaprali talust u 150 m ja talu saunast 70 m kirdes (lepikus olev suur künnapuu).

Karksi kolhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13287
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 59-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Sudiste küla, Kekani talust (Mägi pere) 200-250 m loodes, Alatare taluasemest 50 m loodes, Alatare koopakingul.

Karksi kolhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13288
name: Kalmistu "Kaprali kalm"
type: Kalmistu
alt_id: 60-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Sudiste küla, Kaprali talust ( Kudaku pere) 50-150 m loodes, Karksi-Kärstna teest 50-150 m lõunas, põllu sees.

Karksi kolhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13289
name: Kalmistu "Kukese kalm"
type: Kalmistu
alt_id: 61-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Sudiste küla, Kukese talust 300 m kirdes, Mäe talust (Viira pere) 100 m loodes, Karksi-Kärstna tee põhjaküljel, metsaga kaetud künkal.

Karksi kolhoos leht 6</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13290
name: Kalmistu "Surnumägi"
type: Kalmistu
alt_id: 56-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Sudiste küla, Kaelaste talu  (Vene pere) elamust 100 m põhja pool, talu sauna taga metsas oleval künkal.

Karksi kolhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13291
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 58-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Sudiste küla, Kekani talust (Mägi pere) 200 m edelas, lepikus.

Karksi kolhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13292
name: Kalmistu "Kajaku kalm"
type: Kalmistu
alt_id: 64-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Univere küla, Umbjärve pere hoonete all oleval künkal.

Kõrgemäe sovhoos leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13293
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 65-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Äriküla (end Karksi) küla, põhiliselt Uibu-Kiisa talu aseme ja Karu pere elamu vahelisel 150 x 150 m suurusel alal.

Kõrgemäe sovhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13294
name: Kalmistu "Ülpre kalm"
type: Kalmistu
alt_id: 10-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS

Kalmistu paikneb enam-vähem O-W suunalise 100 m pikkuse ja 50 m laiuse suhteliselt madala (kõrgus mitte üle 1 m) maanteeäärse künka kõrgemal osal, Kalme talumaja ja ümbruses asuva aiamaa all (K. Jaanits, T. Tamla, 1975).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Äriküla (end Remsi) küla, Nuia-Ruhja maantee idaküljel, Kalme (end Ülpre-Oja) talu hoonete ümber ja õue-aiamaal.

Kõrgemäe sovhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kalmet on maininud J. Jung (Muinasaja teadus ... II, lk 34). A. Juhansoni 1922. aasta Karksi khk. kirjelduses on muistist kirjeldatud (lk 50-51), E. Liiganti 1926. aasta Karksi khk kirjelduses on kalmistust juttu (lk 26). Leiud (4 hoburaudsõlge, 4 vitssõlge, raudpannal pronksist pitsatsõrmus, 3 klaashelmest, Rootsi münt aastast 1645) asuvad AI arheoloogia sektori kogudes nr 2466:1-12.</span>


source: A
code: 13295
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 9-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Äriküla, Tauga mõisast 200 m kagus, Nuia-Ruhja maanteest 450 m ida pool, põllul.

Kõrgemäe sovhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13296
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 11-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS

Punakas-valkjas-hallikast graniidist kivi on madal (suurim kõrgus 35 cm), kujult üldjoontes piklik-nelinurkne, suunaga loodest kagusse. Mõõtmed: pikkus 3,75 m, laius 2,80 m, ümbermõõt 10,60 m. Keskosas kulgeb üle kultusekivi lai madal vagu. Kivi kõrgemal edelaserval on 6 kindlat ja 2 ebakindlat lohku. (K. Jaantis, T. Tamla, 1975)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Äriküla (end Remsi) küla, Ülpre-Oja talust u 400 m ida-kirde suunas, end sovhoosi karjalaudast u 200 m ida ja külavaheteest u 50 m põhja pool, Nuia-Ruhja maanteest u 500 m ida pool.

Kõrgemäe sovhoos leht 5</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kultusekivi on kirjeldanud A. Vassar 1941. a seoses lähedaloleva kalme arhoelooogilise uurimisega. Kultusekivi avastati uuesti 23. augustil 1975. a K. Jaanitsa ja T. Tamla poolt.
Kirjandus: A. Vassar, Lisandeid eesti hõimude uurimisele Lääne- ja Edela-Eestis I-IV sajandil. Eesti rahva etnilisest ajaloost, Tallinn 1956, lk 160-190.</span>


source: A
code: 13297
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 44-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Jämejala küla, Jämejala haigla korpusest nr 6 u 400 m lõuna pool, madala orundi serval, põllul.

Jämejala haigla abimajand leht 1</span>


source: A
code: 13298
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1814
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Kiini küla, Kiini talu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13463
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1945
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on pikk loode-kagu suunas. Kääbas on ühtlaselt järskude ning kõrgete nõlvadega, pealt kumer. Selle pikkus on 23 m, laius 6,5 m ning kõrgus keskmiselt 1,5 m. Kaguotsas on kääbas veidi madalam ja laugem. Kääpal kasvavad männid. Kraav muistise ümber on jälgitav ainult ida külje.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Kääpa-Tsolgo tee idapoolses ääres, kääpast numbriga 13465 umbes 1 m kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lähemalt on Kääpa I kääbastiku kirjeldanud O. Urgart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. aastal. 
Kääbaste kuju ja suuruse järgi otsudtades, kuulub Kääpa I kalmistu arvatavasti I aastatuhande teise poolde. 
Kääbatik on võetud riikiliku kaitse alla 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13299
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 91-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Kookla küla, Kopsutalust 30-130 m loode pool, vana allikakoha ja tiigi põhjaküljele kaevatud uue sopi ümbruses.

Viljandi NS leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13300
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 90-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS

Kalme kujutab endast 12 m läbimõõduga korrapäraselt ümarat küngast, mis ulatub ümbritsevast maapinnast ligi 80 cm kõrgemale. Kalmel kasvab vanu ja nooremaid saarepuid, teepoolsel küljel toomingapõõsaid. Kalme lääne- ja loodeserva on lükatud vall põllukive (H. Valk, 1994).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Kookla küla, Suure-Kapsta talu elamust 120 m edelas, 4-korterilise ridaelamu idaotsast 70 m põhja pool, külatee (vana maantee) idaküljel, Jürgensoni  lauda loodenurgast vahetult loode pool.

Viljandi NS leht 2</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Kalmet on mainitud Eesti Rahvaluule arhiivis. Teadet käis kontrollimas 08.07.1991. a. Heiki Valk.</span>


source: A
code: 13301
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1813
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Laanekuru (end Parastuma ) küla, Laanekurusse viiva tee ääres.

Viljandi NS leht 10</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU</span>


source: A
code: 13302
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 84-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Esmakordsel kaitse alla võtmisel kirjeldati muistise asukohta järgnevalt: Pinska küla, Ritsu talust 200 m idas, Jürimäe ja Meriranna pere individuaalelamutest 100 m ja Viljandi-Kõpu maanteest 70 m lõuna pool, põllu sees olevas tammikus. Muistis kanti Viljandi Näidissovhoosi majandiplaanile (leht 8).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis võetud esmakordselt kaitse alla Viljandi maakonnavalitsuse määrusega 24.09.1990 nr 340, mälestis kandis vanas registris numbrit 84-k.</span>


source: A
code: 13303
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 85-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS

Kalmistu ulatus on piki Viljandi-Pärnu mnt-d 50 m ja piki Rõõsa talu sissesõiduteed 60 m. Valdav osa kalmistust on kaetud metsaga, maantee ääres paikneb 5-10 m laiune rohumaariba. Kalmistu ulatub ümbritsevast põllupinnast veidi kõrgemale, tema talutee poolsesse serva on kaevatud väiksemaid ja mõned suuremad augud. Ühe 3 x 3 m mõõtmega augu profiili liivases ülaosas leidus 25-35 cm läbimõõduga raudkive. Mingeid leide ega inimluid aukude profiilidest ei paistnud (H. Valk, 1994).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Raudna küla, Rõõsa talust (Rusanovi pere) 100 m edelas, Viljandi-Kõpu maantee idaküljel, männitukas.

Viljandi NS leht 6</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Muistist on mainitud: Jung 1898, MATEM II, 128:19; Paistu khk kirjeldus: G. Palm, 1926, lk 18. Vana teadet käis 09.05.1988. a kontrollimas Heiki Valk. Rahvajuttude järgi olla kalmele vanasti maetud ja seal olla nähtud vaime.</span>


source: A
code: 13304
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 88-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS

Kalmistu asub Viilupi talust vahetult kagus oleval ligi 5 m kõrgusel paarikümnemeetrise läbimõõduga järsunõlvalisel, kohati lepapõõsastega kaetud künkal ning sellest kuni 30 m lääne, edela ja lõuna poole jääval heina- ja aiamaal (H. Valk, 1994).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Savikoti (end Kärksi) küla, Viljandi-Vastsemõisa tee idaküljel, Viilupi talust 10-80 m lõuna-edelas, künkal ja künka ning maantee vahelisel alal.

Viljandi NS leht 3</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Muistist on kirjeldanud J. Jung "Muinasaja teadus..." II, lk 106; Viljandi khk kirjelduses O. Vares 1927. a, lk 44-46, A. Amandus 1935. a, lk 87. Vanu teateid käis kontrollimas 1991. a juunis H. Valk.</span>


source: A
code: 13305
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1806
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnamägi paikneb ürgoru lammil, Sinialliku-Loodi vallseljaku loodepoolses osas. Linnus on ehitatud ligi 400 m pikkuse loode-kagusuunalise oosi kagupoolsele otsale. Oosi piirab kirdest ja idast Sinialliku järv, lõunast ja edelast soine orulamm koos väikese ojaga. Kalevipoja sängi tüüpi linnamägi ei ole säilinud tervena - Viljandi-Mõisaküla raudtee ehitamisel möödunud sajandi lõpul kaevati maha linnuse idaosa koos kagupoolse valliga ning lubjapõletamisega seoses lõhuti loodeotsa eeslinnuse vall ja õu, samuti osa pealinnuse loodevalli edelaotsast; 1962. a lõhuti linnuseõuele viiva autotee rajamisega pealinnuse loodevalli kirdeots. Praegu on pealinnuse pikkus koos otsavallidega 106 m, kolmnurkse kujuga õue pikkus 89 m, suurim laius 25 m, õue pindala u 1600 m2. Pealinnuse kaguvallist on säilinud väike kuni 1 m kõrgune kühm, loodevall kujutab endast 20 m pikkust ja 26 m laiust küngast, mille kõrgus õuepinnalt on 4,19 m, välisjalamilt 5,19 m. Eeslinnuse õue pikkus on 20 m, laius kuni 20 m, pindala 400 m2, vall on säilinud 12, 5 m pikkuselt ja kuni 15 m laiuselt, kõrgus kuni 1,83 m (J. Selirand, 1972).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Sinialliku küla, end Sinialliku raudteejaamast 400-600 m kagus, Sinialliku järve loodekaldal, Raudna-Paistu teest 350-550 m kagus.

Viljandi NS leht 8</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnamäge on lähemalt kirjeldanud juba J. Jung. 1947.-1948. a korraldas linnusel proovikaevamised E. Raadik. 1967.-1969. a kaevati linnamäge J. Seliranna juhatusel.
Kirjandus: J. Jung, Die Sinialliku (Blauquelle) Bauerburg bei Fellin. Sb. GEG 1882, Dorpat 1883, lk 217-220; J. Jung, Muinasaja teadus eestlaste maalt II. Jurjew 1898, lk 111-113; E. Laid, Eesti muinaslinnad. Tartu 1923, lk 106 jj; A. Amandus, Viljandi khk kirjeldus 1935. a, lk 131-134; H. Moora, Muistsete linnuste uurimise tulemustest Eesti NSV-s. Muistsed asulad ja linnused, Tln. 1955, lk 79 jj; H. Moora, Einige Ergebnisse der Burgbergforschung im Ostbaltikum. Suomen Museo 1967, lk 88; Henn Moora, Sinialliku. Viljandi rajoonis, Tln 1968, lk 150 jj; J. Selirand, E. Tõnisson, Läbi aastatuhandete. Tln 1963, lk 167 jj; E. Tõnisson, Linnamäed ja maalinnad. Tln 1966, lk 85-87; E. Tõnisson, Mööda muistset Sakalat. Rmt-s: E. Tõnisson, J. Selirand, A. Vassar, Kui Lembitu kutsus... Tln 1968, lk 17 jj; J. Selirand, Sinialliku linnamäe muistne nimi. "Keel ja Kirjandus" nr 5, 1972, lk 273-278.</span>


source: A
code: 13306
name: Ohvriallikas "Siniallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 1809
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>LEHT 2 - OBJEKTI  KIRJELDUS

Allikas asub Loodi-Sinialliku ürgorus, vallseljaku läänejalamil. Veekogu suurus on u 8 x 4 m, keskmine vooluhulk 0.034 m3 vett sekundis. Vesi "keeb" üles mitmes kohas, mida loendada on väga raske. Allikas ei külmu kunagi täielikult. Põhi on kohati risustatud (J. Selirand, 1973).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Sinialliku küla, Sinialliku linnamäest (nr 1806) u 700 m ja Sinialliku järve kagunurgast u 250 m kagus.

Viljandi NS leht 8</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>LEHT 1 - OBJEKTI AJALUGU

Allikat on kirjeldanud J. Jung. Rahvajutud räägivad end allikasse uputanud, mõisniku poolt võrgutatud sinisilmsest orjapiigast, eriti rohkesti aga allikasse uppunud rahapajast. Laialdaselt on tuntud tervendava toimega ohvriallikana.
Kirjandus: J. Jung, Muinasaja teadus Eestlaste maalt II, Jurjev 1898, lk 133-135; Henn Moora, Sinialliku. Tln 1964, lk 12-13; Henn Moora, Sinialliku. Viljandi rajoonis. Tln 1968, lk 152-1?53.</span>


source: A
code: 13307
name: Kivikalme "Kollimägi"
type: Kalme
alt_id: 1812
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>LEHT 3 - TOPOGRAAFILINE KIRJELDUS

Turva küla, Torimu talust 10 m ida pool.

Viljandi NS leht 10</span>


source: A
code: 13308
name: Kabeliase ja ohverdamiskoht "Risti kabel"
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 1810
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Vanamõisa külas, Rattama talust 500 m läänes, Pärsti-Vaalamäe tee idaküljel.
Varemed asuvad madalal, 2-3 m kõrgusel moreenkünkal, millest lääne poole jäävad põllumaad, mujale aga mets ja soine heinamaa. Kabeli idaotsas on kitsam altariruum, ehitisel on silmatorkavalt ebakorrapärased nurgad ja vundament on vildaka põhiplaaniga. Vundamendi suurus on 10,8 x 6 m. Keskmiselt 70 cm paksused vundamendimüürid on laotud põhiliselt maakividest, telliseid on kasutatud nurkade ladumisel; väljast on müürid krohvimata, seest krohvitud. Uks asus lääneotsas. Kohati on säilinud tellistest kalasaba-kujuliselt laotud põrand (J. Selirand, 1973).
Keskajal katsid katoliiklikud külakabelid tiheda võrguna kogu Eestit. Enamasti olid need väikesed puitehitised, mis on aja jooksul jäägitult hävinud, jättes rahva mällu alles vaid kohanime. Vanamõisa 15. sajandil Suure-Jaani kiriku abikirikuks rajatud Risti kabel on üks vähestest eranditest. Maakividest ehitatud hoonest on säilinud alusmüüristik, mis praegu konserveerituna on oma algsel asupaigal vaadeldav. 
Omal ajal koguneti siia kord aastas kabeli nimega seotud kirikupühal – kevadisel ristipäeval, 2. mail, mil õnnistuseks, tänuks ja palvete täitumiseks toodi annetusi. Kirikuvõimude käsul hävitati pühamu 1777. aastal, kuid nagu osutavad mündileiud, jätkus ohverdamine kabeliasemel kuni 19. sajandi alguseni. 
Vanem rahvapärimus on talletanud mitmeid legende Risti kabeli rajamisest. Neist ühtedes räägitakse ära eksinud rändurist, kes pääsemise korral tõotab tänutäheks kiriku ehitada,  teistes aga pimedast väejuhist, kes imetabaselt tervenes pärast kiriku valmimist. Mõned ajaloolased on püüdnud kabelit seostada 1217. a Madisepäeva lahingu sündmustega. Arheoloogilised uuringud seda oletust ei kinnitanud. Ainsad muinasaegsed leiud pärinevad siin kiviajal olnud elupaigast     
(arheoloog Marge Konsa, 2007).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Risti kabeli varemeid kaevati (150 m2) 1971. a Henn Moora juhatusel. Leiumaterjali moodustavad mitmesugused 15-19. saj mündid, pronkspannalde ja naastude katked, klaas- ja luuhelmed.
Kirjandus: A. W. Hupel, Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland I. Riga 1774, lk 156-157; III. Riga 1782, lk 317-318; J. Jung, Eesti rahva vanast usust, kombedest ja juttudest. Kodu-maalt nr 6, Tartu 1879, lk 41-43; J. Jung, Muinasaja teadus Eestlaste maalt II. Jurjew 1898, lk 219-221; J. Selirand, E. Tõnisson, Läbi aastatuhandete. Tln 1963, lk 199-200; P. Sillaots, Kus toimus 750 aastat tagasi Madisepäeva lahing? Kalender 1967, lk 241-244; E. Tõnisson, J. Selirand, A. Vassar, Kui Lembitu kutsus... Tln 1968; Henn Moora, Kaevamised Risti kiriku varemetes. "Tee Kommunismile" nr 109 (4166), 14.09.1971.</span>


source: A
code: 13310
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1807
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Madi kalme on üks suuremaid muinasaja lõpusajandite kivikalmeid Eestis. Kalmesse on maetud peamiselt 11.–12. sajandil, noorimaks leiuks on ripatsmünt 13. saj keskpaigast. Kõige vanemad leiud aga pärinevad hoopis kolm ja pool tuhat aastat varasemast ajast – kiviaja lõpuperioodist, mil siin oli eluase.  
Sakalamaale iseloomulikult on Madis surnud põletatud ning nende luud on koos hauapanustega asetatud madalasse raudkivivaresse. Läti Henriku Liivimaa kroonikast leiame kirjelduse, kuidas sakalased pärast latgalite rüüsteretke 1208. aastal põletasid tules omade surnukehi ja pidasid oma kombe järgi peieid rohkete itkude ja jootudega. 1223. aastal aga ajasid nad ristisõdijad välja Viljandi linnusest ning “võtsid tagasi oma ristiusu ajal lahutatud naised ja kaevasid oma kalmistuile maetud surnute kehad haudadest välja ja põletasid need endise paganate kombe kohaselt...” 
(kirjelduse on koostanud arheoloog Marge Konsa).</span>


source: A
code: 13311
name: Ohverdamiskoht "Tammemägi"
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 1808
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tammemägi on looduslik pikliku kujuga (54,5 x 15 m) paari meetri kõrgune moreenküngas. 1921. a kaevas künka kaguotsa väikese prooviaugu prof A. M. Tallgren, 1925. a uuris Harri Moora künka loodeotsa jäänud suure kivi ümbrust ning 1930. aastal tegi mäel täiendavaid kaevamisi geograaf August Mieler. Uuringutega inimtekkelist kihti mäel ei tuvastatud ning Lembitu kalmu asupaik on tänaseni jäänud saladuseks. 
Tammemägi on oluliseks Lembitu mälestuspaigaks ning pühakohaks. Mäel on mälestusmärk 1217. a toimunud Madisepäeva lahingu ning selles langenud eestlaste väepealiku Lembitu auks. Teksti “Lembitu 1217” raius kivisse 1936. a Viljandi kodu-uurija Jaan Vellema. 1987. aastast on Tammemäel kohalike meeste Enn Mägi ja Jaan Kapi tehtud puust kilp ja mõõk. Tammemäele nime andnud iidsed tammed said täiendust 1999. aastal, mil madisepäeval istutasid Viljandimaa omavalitsustegelased siia noori tammesid lisaks.
“Määratu ärevus valdas mind, kui astusin “Tammemäe” kalmekünka päitsile Rattama koplis /.../. Juurdlemisest tekkinud, kahtlusi väärav aimdus ütles: siin on Lembitu 1217. aasta lahinguväli, need kolm hauaküngast on Lembitu maleva hauad, kus uinuvad tuhande neljasaja sõduri luud, varisenud mulda ühes Lembituga,” kirjutas dr Juhan Luiga 1921. aastal. 
Kirjelduse on koostanud arheoloog Marge Konsa.</span>


source: A
code: 13315
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 67-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub taluhoonete vahelisel, Tännassilma jõe (lõuna) suunas langeva reljeefiga põllu- ja söödimaal, mida läbib ida-lääne suunaline külatee.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Saarepeedi vallas Taari külas Kõpmandi maaüksusel Tännassilma jõe põhjakaldal kahel pool külavaheteed. Asulakoha ida- ja läänepiiriks on maaüksuse piirid, lõunapiir kulgeb jõeäärse võsa joonel, põhjapiir 170 m külateest põhja pool.</span>


source: A
code: 13318
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>10. juulil 1993. a käis Tartu Ülikooli arheoloogia kabineti juhataja Heiki Valk 
kontrollimas andmeid Õpetatud Eesti arheoloogilistes kogudes olevate leiude kohta, 
mis saadud Võistre kõrtsi ehitamisel (AI 958:1-8) 1869. aastal. Leiud - sõled,  
sõrmused ja helmed on tüüpilised Lõuna-Eesti külakalmistutele. 

Vanas kõrtsis tegutses 1993. a õllemüügipunkt. Küsimusele, kas kõrtsi ümbrusest on 
leitud luid, vastas müüja, et kui kõrtsi keskosas oleva kolhoosi töökoja põranda alla 
masinate remontimise kanalit kaevati, leiti sealt palju luid. 

Luude leiukoha näitas Heiki Valgule kätte samal päeval kätte kolhoosi endine sepp, 
pensionär Fjodor Väli (sünd 1924). Kolhoosi vanasse masinaremondiruumi pääseb 
kõrtsihoone tagaküljelt. Masinate remontimise kanal (betoneeritud) asub kõrtsi 
keskkoha joonest veidi põhja pool, on ligi 5 m pikkune, 1 m sügavune ja 1 m laiune. 
Luid olnud väga palju, ka olla hr Väli teatel leitud mingeid asju, millele aga tähelepanu 
ei pööratud. Fjodor Väli vahendatud rahvapärimuse kohaselt olnud kõrtsi kohal vana 
surnuaed. 

Hr Väli teatel leitud luid kõrtsi ümbrusest ka 1970. aasta paiku, kui elektri (?) 
panekuks hoonest lääne poole kraavi kaevatud. Neid tulnud välja kõrtsist kuni 20-25 
m lääne poole ulatuvalt alalt; kaugemalt enam mitte.

Pärimus räägib ka kõrtsi juures olnud vanast kirikukohast. Fjodor Väli teatel olnud 
kirik kõrtsi edelanurgast ca 15 m edelas kasvava 30-40-aastase üksiku männi kohal. 
Ühe teise õlleostul oleva kohaliku mehe jutu järgi olnud puukirik kõrtsi póhjaotsast 
lääne poole viiva tee põhjaküljel, kõrtsi otsast 60 m lääne pool kasvava toomingapõõsa 
kohal.

Nende andmed on igati piisavad kinnitamaks arheoloogiamälestise olemasolu ka 
täiendavate lisauuringuteta.

Välistunnuste põhjal kujutab Võistre kalmist endast tüüpilist Lõuna-Eesti 
külakalmistut: paikneb väikesel liivase-kruusase pinnaga kõrgendikul, ajaloolise tee 
ääres. Kalmistu olemasolu kinnitavad nii luud kui arheoloogilised leiud. Luude leiuala: 
20-25 m ümber kõrtsi annab kalmistu matmisalale igati sobiva raadiuse. Et välistada 
ei saa ka üksikute matuste kaugemale ulatumist, peab kaitseala, mille raames 
mullatööd vajavad järelvalvet, olema suurem, vähemalt 40 m.

Leiud asuvad Tartu Ülikooli arheoloogia kabineti ruumides Lossi 3 ning soovi korral 
on nendega võimalik tutvuda (kontakt: tel 07 375 653; e-mail: heikiv@ut.ee).</span>


source: A
code: 13320
name: Kiviaja asulakoht "Jälevere"
type: Asulakoht
alt_id: 2156
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht paikneb piki Navesti jõe kallast paikneval madalal seljandikul. Asulakoht ulatub jõest umbes 70 m lõuna poole ja kivikalmest, reg nr 13321 50 m ida ja lääne poole. Jõe süvendamisel on asula jõeäärsele osale peale veetud paeklibu. Asulakoha kultuurkihi paksus on 20-40 cm, aluspõhjaks oleva pae lohkudes kuni 70 cm. Kultuurkihi ülemine osa on 20-30 cm sügavuses künniga segatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb Suure-Jaani vallas Navesti jõe vasakul kaldal Suure-Jaani-Jälevere-Tõrvaaugu maanteest ja vanast mahajäetud rahvamajast 150-300 m ida pool.</span>


source: A
code: 13321
name: Kivikalme "Kabeliase"
type: Kalme
alt_id: 2157
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kohalikud elanikud on kalmet kutsunud "Kabeliasemeks". Kalme on väike küngas mõõtudega NS 16 m ja OW 14 m. Kalmel on erineva suurusega kivid, kasvavad suuremad puud ja võsa. Kalme äärde on aastaid tagasi istutatud puud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis paikneb Navesti jõe vasakul kaldal Suure-Jaani-Jälevere-Tõrvaaugu maanteest ja vanast mahajäetud rahvamajast ca 250 m ida pool, mesoliitilise asulakoha (reg nr 13320) territooriumil.</span>


source: A
code: 13329
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 19-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Anikatsi külas Ronga maaüksusel Anikatsi-Pahuvere kruusatee ja väetisehoidla vahelisel sööditükil vahetult tee ääres. Kalmistu paikneb kagu-loode suunalise teega paralleelse 50 m pikkuse seljandiku kõrgemal ümmargusel loodeotsal, mille läbimõõt on 20 m ning kõrgus kuni 1 m. Künka manntee- ja loodepoolne serv on järsk, teised servad laugema langusega. Kalmistul kasvavad suur kask, mõned väiksemad kased, mänd ja põõsad. Teeserva poolsel küljel on murukamaras näha katkendlik suurte maakivide rida, üksikuid kive leidub kogu kalmistu alal. Künka tipus loodeserva lähedal on maasse kaevatud 0,8 m kõrgune terve otsaga hallist maakivist tulp, mille maanteepoolsele küljele on raiutud rist. Mälestise kaitstav ala hõlmab kogu 50 m pikkuse seljandiku alates kaguosal asuvast suurest kivist põõsaga. Mälestis on tähistatud.</span>


source: A
code: 13330
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1818
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Jakobimõisa külas Alalossi maaüksusel. Kalmistu paikneb Tarvastu jõkke suubuva kagu- loode suunalise oja ning Mustla-Kärstna maantee äärsel alal kõrgemal põllumaatükil. Maastikul selgesti eristatavalt künkalt on maapinna märgatav langus oja ning vähemal määral maantee suunas. Kalmistu ala piirneb läänes maanteega, edelas ja lõunas ojaäärse võsa ja põllumaa eraldusjoonega ning idas-kagus põllumaa serval asuva noorte kuuskede reaga. Põhja-kirdepiir kulgeb ojaäärse võsa joonest 50 m kaugusel. Mälestis on tähistatud.</span>


source: A
code: 13331
name: Ohverdamiskoht
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 1819
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Jakobimõisa külas Rähni maaüksusel. Ohverdamiskoht paikneb talu õuel elamust 15 m kaugusel kõrvalhoone lõunaotsa juures vahetult Tarvastu jõe oru kõrgel pervel. Kunagisest ohvrimännist on säilinud sammaldunud kännu tükk. Pärimuse järgi asub ohvripuu kõrval aida all ohvrikivi, mistõttu kuulub kaitse alla 10 m raadiusega ala ümber ohvripuu kännu. Mälestis on tähistatud.</span>


source: A
code: 13332
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1774
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Kalbuse külas riigimaal. Kivikalme paikneb põhja - lõuna suunalisest põlluteest 20 m lääne pool põllul asuval sööditükil. Ala on ebakorrapärase kagu - loode suunalise ovaali kujuline, mille pikkus on 30 m, laius 20 m ning kõrgus kuni 50 cm. Kalme lõuna- ja lääneserval kasvavad puud, peamiselt kased, siin-seal on väiksemaid põõsaid. Murukamaraga kaetud pinnases on näha kive, mis aga ei moodusta selgesti eristatavaid kalme kontuure. Üldpildi saamist raskendavad eri aegadel põllult sinna veetud kivid, mis paiknevad tervel sööditükil, eriti aga ümber kogu välispiiri. Kalmest 20 m lõunas paikneb teine mälestis - kultusekivi (reg nr 13334), mis jääb esimese kaitsevööndi piiridesse. Mälestis on tähistatud kaitsetahvliga.</span>


source: A
code: 13333
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1775
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Kalbuse külas riigimaal. Kivikalme paikneb Mõnnaste-Väluste maanteest 450 m lõuna pool põllul asuval piklikul sööditükil, mille pikkus ida-lääne suunas on 35 m ning laius 17 m. Kalme täpsemaid piire on raske kindlaks määrata sinna põllult veetud kivide tõttu, mis keskosal on kuhjatud kuni 1,5 m kõrguseni. Väiksemate kivide kuhilad ääristavad kogu sööditükki. Kivide vahel kalmeala lääne- ja keskosal kasvavad väiksemad puud ja salguti põõsad. Mälestis on tähistatud kaitsetahvliga.</span>


source: A
code: 13334
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1782
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Kalbuse külas riigimaal, kivikalmest (reg nr 13332) 20 m lõunas põllul asuva pikliku sööditüki põhjaotsal. Tegemist on hallist graniidist, suhteliselt korrapärase nelinurkse põhiplaaniga väikeselohulise kultusekiviga, mille põhjaosa kõrgus on 0,75 m, lõunaots kaob aga mullakamarasse. Väike langus on märgatav ka idaotsalt lääne suunas. Kivi maapinnal nähtava osa pikkus põhja-lõuna suunas on 2,3 m, laius ida-lääne suunas 1,9 m. Sileda sammaldunud pealispinna põhjaosal on 9 eri suuruse ja viimistlusastmega lohku. Mälestis on tähistatud.</span>


source: A
code: 13335
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1791
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Kannuküla külas Kalamäe  maaüksusel. Kivikalme paikneb Loodi-Helme maantee lääneküljel teest 50 m kaugusel põllul, ida-lääne suunalise talu sissesõidutee põhjaküljel. Kalme põhiplaan on ovaalne, pikkuseks ida-lääne suunas 30m ning laiuseks põhja-lõuna suunas 20 m. Künka kõrgus on kuni 1 m, sellel kasvavad madalad puud. Kalme lääneosa on kaetud kividega kogu künka ulatuses, ülejäänud osal, va lõunakülg, paiknevad kivid äärtel. Tõenäoliselt on osa kive sinna veetud põllult.</span>


source: A
code: 13336
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Kuressaare külas Kõva 1 maaüksusel kahe eraldi asuva alana. Asulakoht paikneb Tarvastu jõe põhjakaldal, jõest 120 m kaugusel põllumaa serval, kirde-edela suunalise põllutee ääres. Mälestise ala on põllul eristatav künkana, mille ida-lääne suunalist laiust (100 m) markeerib jõeoru järsust kaldast selgesti eenduv neemik. Neemiku idaserval asub suur rändrahn. Kaitsealuse ala pikkus põllu servalt põhja suunas on 150 m. Teine asulakoha tunnustega ala paikneb esimesest 200 m ida pool ning selle mõõtmed on 100 x 100m. Mälestis on tähistatud.</span>


source: A
code: 13337
name: Kivikalme "Rilli kivistik"
type: Kalme
alt_id: 1790
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Kärstna külas Kalda 1 maaüksusel Kärstna-Tagamõisa maantee loodeküljel vahetult tee ääres söödimaal. Kivikalme paikneb 80 m pikkusel ida-lääne suunalisel künkal, mille suurim laius idaosal on 20 m. Seljandik kitseneb läänepoolsel  otsal. Kalmeküngas on selgemini piiritletud põhjaküljel, kus toimub maapinna märgatav langus oja suunas, lõunakülje tasasemal pinnasel on piir raskemini märgatav. Kalme idapoolne ots paikneb vahetult teeäärse sügava kraavi kõrval, sellel on kõrgem küngas kivide ja nende vahel kasvavate puudega. Läänepoolsel otsal on näha 2 katkendlikku kivirida seljandiku äärtel, samuti on seal ilmselt põllult veetud suurte kivide kuhelik. Künka keskosal on üksikud kivid ja kasvavad puud. Mälestis on tähistatud.</span>


source: A
code: 13338
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 37-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Maltsa külas Sõõriknurme maaüksusel Õhne jõe lõunakaldal, Mustla-Suislepa maanteest 800 m kirde suunas. Asulakoht paikneb talu õuemaast edelas lagedal põllumaal kõrgemal põndakul. Künka lõunakülg on suhteliselt lauge, põhjaküljel on märgatav langus metsa (jõeoru) suunas. Mälestise põhja-loodepiiriks on metsa ja põllu eraldusjoon, idapiir kulgeb talu lauda joonel. Kagupiiriks on edelasse (naabertalu suunas) viiv põllutee ja lääne-edelapiir kulgeb õuest 150 m kaugusel.</span>


source: A
code: 13339
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 38-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Maltsa külas riigimaal ja Lehemetsa maaüksusel Mustla-Suislepa maanteest 900 m ida suunas, kahel pool Suislepa-Maltsa kruusateed. Tegemist on peamiselt talu õuemaaga, millel paiknevad elamu ja kõrvalhooned. Põhja pool lisandub sellele põllu- ja söödimaa, lõuna pool külateed osa põllust. Maapind antud alal on suhteliselt tasane. Kaitse alla kuulub kogu õuemaa seda idast ja läänest piirava metsani ning põhja pool asuv põld teest 200 m kaugusele. Mälestise lõunapoolne osa asub Lehemetsa maaüksusel põllumaal. Kaitsealust ala piiravad põhja ja ida poolt teed, läänes ja lõunas kulgeb piir põllul asuva tiigi joonel.</span>


source: A
code: 13340
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1768
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mäestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Metsla külas Linsi-Vanatare maaüksusel. Kalmistu "Olde kalme" paikneb Viljandi-Rõngu maanteelt põhja suunduva kruusatee idaküljel vahetult tee ääres 120 m pikkusel seljandikul, mille maksimaalne laius keskosas on kuni 50 m. Kirde-edela suunalise kalmistukünka maanteepoolne ots on madal, ümbritseva maapinnaga ühel tasapinnal, seljandiku kõrgus kasvab ühtlaselt kirde suunas, ulatudes teises otsas 8 meetrini. Nõlvad on järsud. Kalmistu ala on kaetud suurte kuuskede, kaskede ja mändidega, seljandikul ja selle teepoolsel jalamil kasvab võsa. Künka hari on tasase pinnaga, kirdepoolse otsa lähedal on varisenud servadega 2 x 5 m suurune ca 1m sügavune auk, mis teatud määral rikub kalmistu üldpilti. Lisaks siin-seal asuvatele üksikutele kividele on seljandiku madalamal osal 30 m ulatuses korrapäratu reana suured põllukivid.</span>


source: A
code: 13341
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1781
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Mõnnaste külas Roobe maaüksusel. Kivikalme paikneb talu sissesõidutee lõunaküljel vahetult tee ääres põllul, loode-kagu suunalise  seljandiku harjal,taluhoonetest 70 m lääne suunas. Mälestis kujutab endast kividega kaetud ovaaljat sööditükki, mille mõõtmed ida-lääne suunas on 20 m, põhja-lõuna suunas 15 m ning kõrgus äärtel kuni 0,8 m. Kalme keskosa on nõgus, läbi rohukamara on näha üksikud raudkivid. Täpsemaid piire on raske määrata põllult veetud kivide tõttu, mis paiknevad hunnikutena lõuna- ja lääneserval. Kirdeotsal on näha varisenud servadega auk, millest välja kaevatud muld on kuhjatud äärtele. Mälestis on tähistatud.</span>


source: A
code: 13342
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1822
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Mõnnaste külas Jõgeva maaüksusel põllumaal. Kivikalme paikneb Viljandi-Mustla maantee lääneküljel, teest 100 m kaugusel, loode-kagu suunalise sööditüki loodeotsal. Sama sööditüki ülejäänud osal asub teine kivikalme (reg nr 13343). Mõlemat on arheoloogiliselt uuritud 1959. a. Kalme ala on kaetud tiheda võsaga ning on ümbritsevast põllumaast mõnevõrra kõrgem. Aegade jooksul on sinna veetud põllult korjatud kive, mis teeb täpsemate piirjoonte määramise võimatuks. Kaitsealune ala kujutab endast ebakorrapärast ümmargust küngast, mille läbimõõt põhja-lõuna suunas on 20 m ning ida-lääne suunas 18 m. Mälestis on tähistatud kaitsetahvliga.</span>


source: A
code: 13343
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1823
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Mõnnaste külas Jõgeva maaüksusel. Kivikalme paikneb põllumaal, Viljandi-Mustla maanteest 100 m lääne pool, loode-kagu suunalise sööditüki kaguotsal. Söödi teisel otsal asub kivikalme nr 13342. Mälestisi uuriti arheoloogiliselt 1959. a. Kahe kalme eraldusjoon on tinglik, kuna nende välisilmet on põhjalikult muudetud aegade jooksul põllult veetud kividega. Tiheda võsaga kaetud kalmekünka servad on põllupinnast märgatavalt kõrgemad. Servadele on veetud ka rohkem kive, mistõttu künka keskosa tundub madalam. Kaitsealuse ala läbimõõt ida-lääne suunas on 20 m, põhja-lõuna suunas 25 m. Mälestis on tähistatud kaitsetahvliga.</span>


source: A
code: 13344
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1824
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Mõnnaste külas Jõgeva maaüksusel põllumaal, Viljandi-Mustla maanteest 20 m lääne pool. Kivikalme kujutab endast suhteliselt korrapärast ümmargust söödilappi, mille läbimõõt on 16 m ning kõrgus ümbritsevast maapinnast 50-70 cm. Künka põhjapoolne serv on raskemini piiritletav ja sulandub ümbritsevasse põllumaasse. Kalme pind on tugevasti kamardunud ja kõrge rohuga ning kaetud suurte kividega, millest osa on ilmselt veetud sinna põllult. Kalmekünka keskosa on kunagise lõhkumise tõttu nõgus.</span>


source: A
code: 13345
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1825
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kõrgemal põllul, loode-kagu suunalise seljandiku kagupoolsel otsal asuva piklik-ovaalse lääne-ida suunalise sööditükiga. Mõõtmed: pikkus 16 m, laius 12 m. Sööditükil kasvab võsa, mille hulgas võrdlemisi suuri pihlakaid. Sööditükk on kaetud nähtavasti kunagi põllult peale veetud väikeste sammaldunud kividega, nii et moodustub "pätsike" kõrgusega 0,4 - 0,6 m. Kividega kaetud võsaaluse ala mõõtmed on igast küljest sööditüki mõõtmetest 1-1,5 m väiksemad. Väikestele kividele on peale veetud võrdlemisi arvukalt suuremaid kive (läbimõõt 50-60cm), mille vahelt kohati on näha väikesed sammaldunud munakivid. Sööditüki lääneotsal on väike hunnik värskeid munakive. 
Kalme enda mõõtmeid on pealeveetud kivide tõttu võimatu määrata. Võib aga arvata, et üldjoontes langeb kalmeala kokku kividega kaetud alaga.
Märkus: Muistis kaitsetahvliga küll tähistatud, kuid see kandis vale numbrit - 1801 - Andmed 1975. a koostatud passist.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asukoht end adm jaotuse järgi Viljandimaal, Tarvastu khk, Mõnnaste k, Jõgeva tl maal. Jõgeva talu asub Mustla-Väluste-Viljandi maantee ääres, kohal, kus sellelt maanteelt pöörab lõuna suunas ära Mõnnaste külla (ja sealt edasi Mustlasse) viiv maantee. Ristteel on ka Jõgeva autobussipeatus. 
Kalme on Jõgeva talu maal asuvatest kalmetest kõige lõunapoolsem. Ta jääb Jõgeva talu hoonetest 500 m kagusse. Jõgeva-Mõnnaste maanteest 15 m ida poole, kalmetest nr 1822-1823 120 m kagu ja kalmetest nr 1824 sama palju lõuna poole.
Andmed 1975. aastal koostatud passist.</span>


source: A
code: 13346
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2158
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistis on Mõnnaste küla kalmetest kõige paremini säilinud. Tegemist on pikliku N-S suunalise (väikese kallakuga loode-kagu suunas) sööditükiga põllul. Sööditükil kasvab hõre lepavõsa, mille hulgas on ka mõned suured haavad. Kaks lõunaotsal kasvavat suurt haaba on poolest saadik murdunud. Sööditüki mõõtmed: pikkus ca 20 m, laius ca 15 m.
Sööditüki põhjanurgal on ca 1 m kõrgune ning ligikaudu 2 m läbimõõduga hunnik väikseid põllult korjatud kive. Sellest lääne pool on meetri-paariste vahedega veel kaks õige väikest samasuguste kivide hunnikut. Sööditüki lõunaotsal on hunnik 30-60 cm läbimõõduga suuremaid kive.
Kalme mõõtmed on: pikkus 13 m, laius 12 m, kõrgus ca 80 cm. Sööditükk ületab kalme pikkuse põhjapoolses otsas 2 m ja lõunapoolses otsas 5 m võrra. Kalme on pätsikujuline, kaetud murukamaraga, mille all tunda kive. Siinseal ulatuvad kamara alt välja üksikud sammaldunud kivinukid. Kalme kesk- ja läänepoolne osa on idaservast ning otstest veidi madalam. Sellesse madalamasse ossa jääb ka kalmel olev kirde-edela suunaline piklik-nelinurkne auk mõõtmetega 2 x 1,5 m, sügavus ca 30 cm. Auk asub kalme põhjaotsast 5 m ja lääneservast 4 m kaugusel.
Andmed 1975. aastal koostatud passist.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asukoht endise adm jaotuse järgi Viljandimaal, Tarvastu khk, Mõnnaste k, Üle-Jõgeva talu maal. Muistis jääb Jõgeva autobussipeatusest Viljandi-Väluste-Mustla maanteel 1 km edelasse. Üle-Jõgeva talu juurde pääsemiseks tuleb mööda Jõgeva bussipeatuse juurest lõunasse viivat maanteed sõita 200 m, seejärel pöörata kalmetest nr 1822-1924 vahetult põhja poolt mööduvale külavaheteele ja sõita lääne-edela suunas ca 800 m. Pärast soiste kallastega magistraalkraavi ületamist jõutakse teisele loode-kagu suunalisele seljandikule, mille idaosal paiknebki Üle-Jõgeva talu ase. Seljandiku harjal, lõuna pool taluasemest edasi Ärma suunas kulgevast kiviaedadevahelisest külavaheteest, taluasemest ca 150 m edelas, asub kalme.
Andmed 1975. aastal koostatud muistise passist.</span>


source: A
code: 13347
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 13-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kerkib ümbritsevast põllust kuni 1 m kõrguse kergelt ovaalse sööditükina, mille W servas kasvab kaheharuline pärn. Mõõtmed: N-S 20 m, O-W 15 m. Kalme enda piirjooni pole võimalik täpselt kindlaks määrata.
Kalmele on põllult veetud hulgaliselt kive, eriti tihedalt leidub neid kalme keskosas, kus suuremad sammaldunud ja nende vahel paiknevad väiksemad (läbimõõt 10-20 cm) raudkivid moodustavad kompaktse lademe mõõtmetega: NW-SO 9-10 m, NO-SW kuni 4 m. Sellest SW poole jääb ainult väikestest rusikasuurustest raudkividest madal hunnik. Hiljem on põllult kalme äärde veelgi kive juurde lükatud. Need veel sammaldumata raudkivid piiravad poolkaares peaaegu kogu kalmeala, va 5-6 meetrine lõik kalme O servas. Kividest katmata alal (kalme O servas ja W osas puu ümbruses) on kalmepind kamardunud ja praegu kasvab seal kõrge rohi. Läbi rohukamara paistavad mõned sügavale maasse ulatuvad keskmise suurusega sammaldunud raudkivid, mis võiksid kuuluda kalmekihti.
Andmed 1975. aastal koostatud muistise passist.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub end.admin. jaotuse järgi Viljandimaal Tarvastu khk Mõnnaste k Jõgeva talu maal, taluhooneidt ca 520 m kagus. Mõnnastest Tarvastusse viivast maanteest jääb kalme 150 m ida ja Viljandi-Väluste-Mustla maanteest 200 m lõuna poole. Jõgeva autobussipeatusest asetseb kalme ca 350 m lõuna-kagus.
Kalme asetseb loode-kagu suunalise seljandiku idanõlval lagedal põllul, mis aeglaselt langedes läheb kalmest 50 m ida pool üle madalaks lodumetsaks. Kalmest läände (teisele poole maanteed) jäävad 4 Jõgeva talu maal asetsevat kivikalmet (nr 1822-1825). Kalmest ca 100 m põhja-loodes ja 60 m loode pool paiknevad keset põldu veel kaks väiksemat kive täis söödilappi, millel kummalgi kasvab üks noor puu ja võsa. Tegemist on tõenäoliselt põllukivihunnikutega.
Andmed 1975. aastal koostatud muistise passist.</span>


source: A
code: 13348
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 69-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Viljandi maakonnas Tarvastu vallas Porsa külas EELK Tarvastu Peetri koguduse kiriku aias. Kirik on ehitatud Viljandi- Rõngu maantee idaküljele Tarvastu jõeoru kõrgele kaldale ning kaitse alla kuulub kogu kirikut ümbritsev heakorrastatud ala. Põhja, lõuna ja ida poolt on kirikuaed piiratud põlispuude reaga, lääne poolt aga raudaiaga. Kalmistu ala on lage, maha on võetud kuivanud puud, loodeküljel asub väike kõrvalhoone.</span>


source: A
code: 13349
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1793
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrged künkad söödis maal. Kaks lõuna pool ja üks põhjapool maanteed.
Andmed 1926. aastast.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Endise Murikatsi karjamõisa maal, asunikkude maal, karjamõisast umbes 850 m lääne poole, kahel pool maanteed.
Andmed 1926. aastast.</span>


source: A
code: 13350
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 2155
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha idaservale jääb allikalohk sellest ida suunas välja viiva magistraalkraaviga. Magistraalkraavist lõuna pool ulatub kultuurkiht nähtavasti mõnevõrra rohkem ida poole kui põhja pool. Maa-ala, mida lõunast piirab magistraalkraav, idast allika ja Ulbi talu aseme vaheline sirgjoon ja idast rabaserv oli käesoleva passi koostamise ajal sügavalt üles küntud. Küntud ala läänepoolses servas võis kamara all märgata mustjashalli mullakihti. Leide ei märgatud. Nõlva kõrgemas osas oli prooviaugu järgi otsustades kultuurkihi paksus ca 50 cm.
Asulakoht on avastatud V. Lõugase poolt 1968. a juulis. V. Lõugas täheldas üsna tugevat ja selget kultuurkihti, eriti asulakoha Mulgi talu poolses osas. Magistraalkraavist veidi lõuna poolt on 1,2-1,5 m sügavuselt 1924.-1926. a paiku leitud tulekivist pistikteradega arvatavasti keskmisest kiviajast pärinev luuotsik.
Andmed 1975. a koostatud muistise passist.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub end adm jaotuse järgi Viljandimaal, Tarvastu khk, Riuma küla, Ulbi ja Mulgi talu maal. Riuma külla viiv tee keerab Viljandi-Väluste-Mustla maanteelt põhja suunas ära kohas, kus lääne-ida suunaliselt kulgev maantee teeb järsu käänaku lõunasse Mustla poole. Asulakohale pääsemiseks tuleb mööda põhja suunas kulgevat külavaheteed sõita sadakond meetrit, seejärel pöörata ida suunas sadamasse viivale teele. Ca 500 m järel tuleb sellelt teelt pöörata põhja suunas laudast mööda viivale põlluvaheteele. Uuest laudast vahetult põhja pool asub Purju talu. Mulgi talu ja Ulbi talu ase jäävad teest ca 300 m ida poole. Mulgi talu sissesõidutee pöörab põhja suunas kulgevalt põlluvaheteelt ida poole ära ca 200 m Purju talust põhja poole.Asulakoht asub põhjapoolse Mulgi talu ja Ulbi talu vahelisel alal loode-kagu suunalise seljandiku idanõlval.  
Andmed 1975. a koostatud mälestise passist.</span>


source: A
code: 13351
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1776
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kahe võrdlemisi korratu kujuga kivivarega, mille piirjooni on maaparanduse käigus võib olla mõnevõrra muudetud. Sealsest kahest kivivaret vahetult läänes asub põllukive täis veetud kolmnurkne ala mõõtmetega: N-S 35 m, O-W 30 m, mis on idapoolse nõgusa küljega pööratud kalmete poole.
Põhjapoolne kalme on piklik-ovaalja, idaotsas teravama kujuga. Selle idaotsal kasvav kask olevat looduskaitse all. Viimasest lääne pool kasvavad mõned kased, lääneotsal pihlakas. Kaetud murukamaraga, mille all aimata kive (osal neist nukid kamara alt näha). Kalme põhjapoolsele osale ja madalamale idaosale põllult võrdlemisi hiljuti kive peale veetud. Kalme läänepoolne osa mõõtmetega 15 x 20 m on ülejäänud kivivare osast kõrgem (kõrgus ca 40 cm), kujult ümar-nelinurkne. Koos läänepoolse madalama osaga on kalme kivivare pikkus 25 m.
Andmed 1975. a koostatud muistise passist.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asukoht end adm jaotuse järgi Viljandimaal, Tarvastu khk, Riuma küla, Mulgi talu maal, kolhoosilaudast umbes 250 m ida pool üle tee. Muistis asub keset vihmutuskarjamaad, endisel kõrgemal põllumaal, millest ida pool algab varsti Võrtsjärve luht.
Andmed 1975. a koostatud muistise passist.</span>


source: A
code: 13352
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1777
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kahe võrdlemisi korratu kujuga kivivarega, mille piirjooni on maaparanduse käigus võib olla mõnevõrra muudetud. Sealsest kahest kivivaret vahetult läänes asub põllukive täis veedetud kolmnurkne ala mõõtmetega: N-S 35 m, O-W 30 m, mis on idapoolse nõgusa küljega pööratud kalmete poole.
Lõunapoolne kalme asub eelmisest 3-4 m kaugusel. Kujult ümar-nelinurkne, läbimõõt 10 m, kõrgus ca 30 cm. Kaetud murukamaraga, mille alt aimatavad kivinukid.
Andmed 1975. a koostatud muistise passist.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asukoht end adm jaotuse järgi Viljandimaal, Tarvastu khk, Riuma küla, Mulgi talu maal, kolhoosilaudast u 250 m ida pool üle tee. Muistis asub keset vihmutuskarjamaad, endisel kõrgemal põllumaal, millest ida pool algab varsti Võrtsjärve luht.
Andmed 1975. a koostatud muistise passist.</span>


source: A
code: 13353
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1778
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>I kalme. Kalmerühmast kõige lõunapoolseim. Asub külavaheteest 45 m idas, II kalmest 30 m lõuna pool, taluhooneist 350 m lõuna-kagus, Matsiku talu hooneist 250 m idas. Tegemist on enam-vähem ümara põhiplaaniga sööditükiga, mille põhja-kirde serval kasvab lepavõsasalk. Kaetud murukamaraga,selle all tunda kive. Sööditükk on servadest peaaegu igast küljest vöötatud peale veetud põllukividega, mõned neist on üsna suured. Sööditüki põhja-kirdeserval lepavõsa ääres on 2 m läbimõõduga suur kivi. Teine suur kivi asub kalme idaserval, servast ca 5 m sissepoole. Sööditüki idaserval on võimas kuni 10 m laiune vall põllult veetud kividest. Sööditüki mõõtmed: N-S 25 m, O-W 25 m, kõrgus 50 cm (idaserval olevat kivivalli arvestamata).
Andmed 1975. a koostatud muistise passist.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asukoht end adm jaotuse järgi Viljandimaal, Tarvastu khk, Riuma küla, Annuse talu maal. Tee Riuma külla pöörab Mustla-Väluste-Viljandi maanteelt põhja suunas ära kohas, kus maantee teeb järsu teravnurkse käänaku (u 2 km põhja pool Väluste bussipeatust). Seda teed mööda sõites hakkavad 1,5 km järel ida pool teed põllul paistma Annuse talu kalmed. talu ise asub teest lääne pool, eespoolmainitud teekäänakust 2 km põhjas.
End Annuse talu maal asub 5 kivivaret. Üks neist (Nr 1780) paikneb teistest tunduvalt põhja pool triangulatsioonitorni juures, Villemuse metsavahikoha juurde viivast teest vahetult lõunas (IV kalmest 200 m põhja-loodes). Neli ülejäänud kivivaret moodustavad kompaktsema rühma.
Andmed 1975. a koostatud muistise passist.</span>


source: A
code: 13354
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1779
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>II kalme. Asub I kalmest 30 m N pool. Kaugus külavaheteest 70 m. Tegemist on ümara künkataolise sööditükiga (läbimõõt 14 m), mille keskel kasvab kaks suurt puud, üks neist pihlakas. Nende ümber kuhjatud suures osas juba sammaldunud väikeste põllukivide hunnik mõõtmetega: N-S 7 m, O-W 6 m. Sööditüki kõrgus ümbritsevast põllupinnast koos keskse kivihunnikuga - 1,5 m (ilma ca 0,75 m). Sööditüki madalamal alal kasvavad tihedalt vaarikad. Sööditükk on vöötatud põllult nähtavasti võrdlemisi hiljuti korjatud kividega, eriti palju on neid edelaserval.
Andmed 1975. a koostatud muistise passist</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asukoht end adm jaotuse järgi Viljandimaal, Tarvastu khk, Riuma küla, Annuse talu maal. Tee Riuma külla pöörab Mustla-Väluste-Viljandi maanteelt põhja suunas ära kohas, kus maantee teeb järsu teravnurkse käänaku (u 2 km põhja pool Väluste bussipeatust). Seda teed mööda sõites hakkavad 1,5 km järel ida pool teed põllul paistma Annuse talu kalmed. talu ise asub teest lääne pool, eespoolmainitud teekäänakust 2 km põhjas.
End Annuse talu maal asub 5 kivivaret. Üks neist (nr 1780) paikneb teistest tunduvalt põhja pool triangulatsioonitorni juures, Villemuse metsavahikoha juurde viivast teest vahetult lõunas (IV kalmest 200 m põhja-loodes). Neli ülejäänud kivivaret moodustavad kompaktsema rühma.
Andmed 1975. a koostatud muistise passist</span>


source: A
code: 13355
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1780
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on piki Villemuse metsavahi juurde viiva tee serva paikneva pikliku loode-kagu suunalise sööditükiga (pikkus 40 m, laius 20 m). Kaetud murukamaraga, mille seest tunda kive. Servadest vöötatud põllult veetud värskete sammaldumata kividega. Sööditüki mõlemas otsas on põllult kive täis veetud kolmnurksed alad, mis libamisi ühendavad teed ja kalme otsi. Sööditükil kasvab kümmekond kaske.Kalme moodustub ilmselt sööditüki keskmisest kõrgemast osast pikkusega 20 m, laiusega ca 15 m (laiust ei ole võimalik täpselt mõõta sööditüki servadele pealeveetud kivide tõttu). Kõrgus pealeveetud kive arvestamata on 40-50 cm. Kalmel, eriti selle kirdepoolmikul, on mitu suhteliselt värsket väikeste põllukivide hunnikut.
Andmed 1975. a koostatud muistise passist</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asukoht end adm jaotuse järgi Viljandimaal, Tarvastu khk, Riuma küla, Annuse talu maal. Tee Riuma külla pöörab Mustla-Väluste-Viljandi maanteelt põhja suunas ära kohas, kus maantee teeb järsu teravnurkse käänaku (u 2 km põhja pool Väluste bussipeatust). Seda teed mööda sõites hakkavad 1,5 km järel ida pool teed põllul paistma Annuse talu kalmed. talu ise asub teest lääne pool, eespoolmainitud teekäänakust 2 km põhjas.
End Annuse talu maal asub 5 kivivaret. Kõnesolev kalme on Annuste talu kalmetest kõige põhjapoolseim. Ta asub taluhoonest ca 150 m kirdes, Villemuse metsavahi juurde viivast teest vahetult lõunas, triangulatsioonitorni juures. Annuse talu maal asuvast IV kalmest jääb kõnesolev kalme 200 m põhja-loodesse.
Andmed 1975. a koostatud muistise passist.</span>


source: A
code: 13356
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 17-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>III kalme. Asub II kalmest 100 m N pool. Kaugus külavaheteest 170 m. Tegemist on ümara künkataolise sööditükiga, millel kasvab võsa. Kalmele on peale veetud põllukive.
Mälestis on tähistatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asukoht end adm jaotuse järgi Viljandimaal, Tarvastu khk, Riuma küla, Annuse talu maal. Tee Riuma külla pöörab Mustla-Väluste-Viljandi maanteelt põhja suunas ära kohas, kus maantee teeb järsu teravnurkse käänaku (u 2 km põhja pool Väluste bussipeatust). Seda teed mööda sõites hakkavad 1,5 km järel ida pool teed põllul paistma Annuse talu kalmed. talu ise asub teest lääne pool, eespoolmainitud teekäänakust 2 km põhjas.
End Annuse talu maal asub 5 kivivaret. Üks neist (nr 1780) paikneb teistest tunduvalt põhja pool triangulatsioonitorni juures, Villemuse metsavahikoha juurde viivast teest vahetult lõunas (IV kalmest 200 m põhja-loodes). Neli ülejäänud kivivaret moodustavad kompaktsema rühma.
Andmed 1975. a koostatud muistise passist.</span>


source: A
code: 13373
name: Kalmistu "Kalmemägi", "Kirikuase"
type: Kirikuase
alt_id: 1828
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>"Kalmemägi" on looduslik, lääne-ida suunaline piklik liivane männimetsaga kaetud küngas, mille idapoolset otsa kutsutakse ka "Kirikuasemeks". Künka läänepoolne, kõrgem osa on eraldatud idapoolsest veidi madalama nõoga. "Kalmemägi" on olnud varem palju suurem, kuid läänepoolse osa on Antsla linn sõjajärgsetel aastatel vedanud kruusaks. Praegu laiub siin sügav kruusaauk. "Kalmemäe" allesjäänud osa mõõtmed on W-O suunas umbes 30 meetrit, ristisuunas 25 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme paikneb Antsla vallas, Kollino külas, Diana maaüksusel, Antsla linn Villaliina tn 9. Kalme asub vahetult küla läbiva tee ääres ning on tee pealt hästi näha. Osa kalmemäest on kruusa kaevandamise käigus ära kaevatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistist on kirjeldanud O. Ugart Urvaste kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses. 20. sajandi algul on „Kalmemäelt” välja tulnud luid ja esemeid, mis aga on ära kadunud. Palju luid oli välja tulnud ka sõjajärgsel kruusavedamisel. Juhuleidudena on siit saadud hoburaudsõlg, nuga ja nõel. Külakalme kuulub II aastatuhandesse. Kalme on esmakordselt riikliku kaitse alla võetud 1964. aastal. Kalme kohta on koostanud 1973. aastal arheoloogilise passi Silvia Laul.</span>


source: A
code: 13374
name: Kivikalme "Kirikuase"
type: Kirikuase
alt_id: 1829
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on liivase pinnasega, männimetsaga kaetud loodusliku künkaga, mille läänepoolset "Kalmemäeks“ nimetatavat otsa on kasutatud külakalmeks (reg nr 13373). "Kirikuasemeks"  nimetatakse künka idapoolset madalamat osa, mis on kaetud männimetsaga. Metsa ja läheduses asuv Lüüsi talu hoonete vahele jääb umbes 20 m laiune põlluriba, kust kündes on tulnud välja kive. Seetõttu selgejooneline kalme piir puudub. Ilmselt on suur osa kivikalmest kündmisega hävinenud. Arheoloogilisi leide teada ei ole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmete rajamise traditsioon sai Eesti alal alguse pronksiajal ja kestis kuni muinasaja lõpuni, seega üle 2000 aasta. Kividest rajatud kalmete ehitus, matmisviis ja erinevate kalmevormide levik muutus aegade jooksul märgatavalt. Kalmerajatised võivad olla ümara või nelinurkse põhiplaaniga, sisaldada eraldi kividest laotud keskset kirstu või mitte, omada kõrgemat või madalamat kivikuhjatist. Surnuid on maetud põletamata ja põletatult, samuti võib olla toimunud mitmeid ümbermatmisi. Surnutele on kivikalmetesse aegade jooksul kaasa pandud erinevaid asju, vahel rohkem, vahel vähem. Kirjalikud ülstähendused antud mälestise kohta puuduvad. Muistis on pärit I-II at algusest. Esmakordselt on võetud riiliku kaitse alla 1964. a. Mälestisele on koostanus passi 1973. a arheoloog S. Laul.</span>


source: A
code: 13375
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 2159
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Põhja-lõuna suunas u 95-100 m pikk ning ida-lääne suunas u 50-55 m lai metsaga kaetud küngas. Mäe mõlemast otsast on erinevatel aegadel võetud kruusa, samuti esineb suuremaid ja väiksemaid sissekaeveid mäe läänenõlval.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnuka talu hoonetest u 50-100 m lõunas metsaga kaetud piklikul künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestist arheoloogiliselt uuritud ei ole.
1920. aastatel olnud mäe lael veel kivist vundament. Kalmel asunud vanasti puukirik, mis Põhjasõjas hävis. (Valk, H. 1991. Inspektsiooni aruanne 29.-30. aprill)</span>


source: A
code: 13376
name: Kalmistu "Matuseaid"
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on 180 m pikkuse kirde-edela suunalise moreenseljandikuga, mis on kaetud segametsaga. Kalme edela- ja kirdeosa moodustavad kaks eraldiseisvat küngast, mis on keskelt liidetud kitsama kohaga. Suuremaid sissekaeveid kalmealel ei paista olevat.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Rimmi küla, põhjapoolsest Ivaski talust (Kubi pere) 200 m ida ja kagu pool asuv metsaga kaetud 180-200 m pikkune kirde-edela-suunaline mäeseljak.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestist arheoloogiliselt uuritud ei ole. Ilmselt on tegemist 13.-18. sajandisse kuuluva Lõuna-Eestile omase külakalmega.</span>


source: A
code: 13377
name: Kivikalme "Kabeliase", "Kirikuase"
type: Kirikuase
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on peasuurustest ja kohati suurematest raudkividest koosneva kivilademega, mis on kergelt ovaalse kujuga. Kivilademe pikkus kagu-loode suunas on u 10-11m, laius edela-kirde suunas u 7-8 m, kivilademe kõrgus ümbritsevast maapinnast on u 30-50 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Rimmi küla, lõunapoolsest Ivaski talust (Luige pere) ca 80 m põhja pool, põhja suunas tõusval Ristimäe nõlval, karjamaal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmet arheoloogiliselt kaevatud ei ole. Ilmselt on tegemist I aastatuhande I poolde kuuluva tarandkalmega.</span>


source: A
code: 13378
name: Antsla vasallilinnuse kultuurkiht
type: Linnus
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Antsla linnuse kultuurkiht hõlmab arvatavasti kogu u 130 x 200 m suuruse poolsaare Antsla jõe ja Vastsekivi oja vahel praeguse mõisasüdame asupaigas. Kuna arheoloogilisi uuringuid antud kohal teostatud ei ole, siis täpsem info kultuurkihi iseloomu kohta puudub.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>130 x 200 m suurune ala Antsla jõe ja Vastsekivi oja vahel praeguses Vana-Antsla mõisa südames.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vasallilinnus oli üks Tartu piiskopkonna lõuna piirikaitseks püstitatud linnustest (lisaks veel Sõmerpalu ja Vaabina). Linnus kuulus von Uexküllidele. Vanim teade valli ja müüri ehituse kohta pärineb 1588. a. Linnus etendas rolli 17. saj sõdades: 1600 vallutasid selle rootslased, 1601 poolakad ja 1602 taas rootslased. Purustati arvatavasti 1602. a. Linnus tugines veekaitsele, olles ümbritsetud kolmest küljest paistiigi ja ida poolt vallikraaviga. Hoonestus on hävinenud. Linnuseplatoo kuju põhjal on oletatud siin kastell-linnust. (Eesti Arhitektuur 4)</span>


source: A
code: 13379
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistis paikneb Ähijärvest 400 m kirde pool, Haabsaare-Koemõtsa teest vahetult ida pool, Siimani talu elumaja all ja sellest vahetult põhja pool paikneval madalal künkal. Kalme paikneb põhja-lõuna suunas umbes 50 m pikal ja 30 m laial, ümbritsevast maapinnast umbes 2 m kõrgemal liivasel künkal. Küngas näib terve, kuigi selle põhjaserval on märgata maakividest hoone jäänuseid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistise võib leidude põhjal dateerida 13.-17. sajandisse. Mälestise avastasid 3. mail 1996. a arheoloogid A. Tvauri ja A. Vindi. Siimani talu elumaja lääneküljel paiknenud küntud aiamaalapilt leidsid nad inimese luu. Siimani külakalme on mainitud ka 1922. a kihelkonnakirjelduses: "Siimani talu hoonete all. Talu uue maja alla keldri kaevamisel palju surnu luid välja tulnud, nii, et keldri ehitamine pooleli jäänd." (F. Karopun. Karula kihelkonna kirjledus. 1922. Käsikiri Tartu Ülikooli Arheoloogia Kabinetis. Lk 10). Mälestisele on koostanud passi A. Tvauri ja A. Vindi 1996. a.</span>


source: A
code: 13380
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1881
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Tema läbimõõt on 11 m, kõrgus kagupoolses osas 1,1 m, loodepoolses osas 1,7-1,8 m. Kääpa loode- ja põhjaküljed on üsna järsud. Kääbas on pealt lame. Kääpa kirdejalamil on kaks lohku, millest esimese mõõtmed on 1 x 0,6 m, sügavus 0,3 m ja teise läbimõõt 1,5 m, sügavus 0,5 m. Mõlemad lohud on vanad. Kraav kääpa ümber on vaevu märgatav vaid idapoolsel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas, Parikülas, Uuri talu maal. Kääbas paikneb Ruusmäe-Meremäe maantee ääres, teest kagupool. Kääbas asub kõrgemal liivaseljakul, mis rahvasuus on tuntud „Kääbaspalo“ nime all. Seljakust loode poole maapind langeb. Kääpast kirdesse jäävad veel kaheksa kääbast (mälestiste reg nr 13381-13388).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbast on nimetatud J. Jungile saadetud kirjades; J. Jung, käsikiri, lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääbast kirjeldanud T. Karopun, Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 28 (käsikiri Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 13381
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1882
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Kääpa läbimõõt on 10-11 m, kõrgus 1,5 m. Kääbas on väga lõhutud. Selle keskosas ja lääneküljel on suured lohud. Esimese lohu mõõtmed : pikkus 5 m, laius 2-2,5 m, sügavus 0,4-0,5 m ja teise mõõtmed: pikkus 5-5,5 m, laius 2 m, sügavus 0,2-0,6 m. Mõlemad lohud on vanad. Kääpal kasvavad tihedalt kuused. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb ühest ümmargusest, ühest ovaalsest ja kuuest pikast kääpast, reg nr 13381-13388. Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas, Pari külas. Kääbaskalmistu paikneb Võru-Ruusmäe maantee ääres, mõlemal pool teed, lainjal liivatasandikul, mis on osaliselt kaetud männi-kuuse segametsaga. Kääbas reg nr 13381 asub maanteest kagu pool, kääpast reg nr 13382 edelas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpaid on kirjeldanud J. Jung oma käsikirjas, lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja T. Karopun, Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 28 (käsikiri Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 13382
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1883
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kirde-edela suunas piklik. Kääpa pikkus on 20 m, laius 10 m ja kõrgus 1,5 m. Kääpa edelaotsas, kaguküljel on kaks lohku mõõtmetega 2 x 2 m ,sügavusega 0,2-0,6 m. Mõlemad lohud on vanad. Kääpa harjal on lohk mõõtmetega 1,5 x 2 m, sügavusega 0,2-0,7 m. Siit edasi kogu kääpa laiuses kaevatud kraav läbi kääpa. Kraavi laius on 1-2,5 m ja sügavus 0,4-0,8 m. Kääpa kirdeotsas on kagupoolsel jalamil lohk mõõtmetega 0,4-0,5 x 1,2 m, sügavusega 0,5 m. Kõik mainitud lohud on vanad. Kääpal kasvavad kuused, esineb ka oksterisu. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb ühest ümmargusest, ühest ovaalsest ja kuuest pikast kääpast, reg nr 13381-13388. Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas, Pari külas. Kääbaskalmistu paikneb Võru-Ruusmäe maantee ääres, mõlemal pool teed, lainjal liivatasandikul, mis on osaliselt kaetud männi-kuuse segametsaga. Kääbas reg nr 13382 asub kääpast reg nr 13381 kuus meetrit kirde pool, maanteest kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpaid on kirjeldanud J. Jung oma käsikirjas, lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja T. Karopun, Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 28 (käsikiri Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 13383
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1884
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kirde-edela suunas piklik. Pealt kumera kääpa otsaküljed on tunduvalt madalamad ja laugemad kui pikiküljed. Kääpa pikkus on 12 m, laius 6 m ja kõrgus 1,3-1,4 m. Kääbas on lõhutud, tema kaguküljel on lohk läbimõõduga 1-1,5 m, sügavusega 0,2-0,3 m. Kääpal kasvavad okas- ja lehtpuud. Kraav kääpa ümber on vaevumärgatav pikikülgede jalamitel (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb ühest ümmargusest, ühest ovaalsest ja kuuest pikast kääpast, reg nr 13381-13388. Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas, Pari külas. Kääbaskalmistu paikneb Võru-Ruusmäe maantee ääres, mõlemal pool teed, lainjal liivatasandikul, mis on osaliselt kaetud männi-kuuse segametsaga. Kääbas reg nr 13383 asub kääpa reg nr 13382 kirdeotsast üheksa meetrit ida pool, maanteest kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpaid on kirjeldanud J. Jung oma käsikirjas, lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja T. Karopun, Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 28 (käsikiri Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 13384
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1885
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on põhja-lõuna suunas piklik, järskude nõlvadega, pealt kumer. Kääpa pikkus on 18,5 m, laius 6 m ja kõrgus 1,3-1,4 m. Kääpa edelapoolses otsas on kaguküljel lohk läbimõõduga 1 m ja sügavusega 0,2-0,3 m. Edelaotsas on madal lohk läbimõõduga 0,5 m ja sügavusega 10 cm. Mõlemad lohud on vanad. Kääpal kasvavad okaspuud. Kraav kääpa ümber on vaevujälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb ühest ümmargusest, ühest ovaalsest ja kuuest pikast kääpast, reg nr 13381-13388. Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas, Pari külas. Kääbaskalmistu paikneb Võru-Ruusmäe maantee ääres, mõlemal pool teed, lainjal liivatasandikul, mis on osaliselt kaetud männi-kuuse segametsaga. Kääbas reg nr 13384 asub kääpa reg nr 13383 kirdeotsast 12 meetrit põhja pool, maanteest kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpaid on kirjeldanud J. Jung oma käsikirjas, lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja T. Karopun, Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 28 (käsikiri Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 13385
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1886
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on väga lõhutud, mistõttu on raske määrata tema algset suurust ja kuju. Kääbas on olnud ovaalse põhiplaaniga, suunaga kirdest edelassa. Kääpa pikkus on 16 m, laius 10 m ja kõrgus 1,4-1,5 m. Selle kirdekülg on kõrgem ja järsem ning mõnevõrra paremini säilinud kui muud osad. Kääpa keskosas on suur lohk mõõtmetega 4 x 6 m, sügavusega ligikaudu 2 m. Lohk on vana. Kraav kääpa ümber on vaevumärgatav vaid paremini säilinud kirdejalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb ühest ümmargusest, ühest ovaalsest ja kuuest pikast kääpast, reg nr 13381-13388. Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas, Pari külas. Kääbaskalmistu paikneb Võru-Ruusmäe maantee ääres, mõlemal pool teed, lainjal liivatasandikul, mis on osaliselt kaetud männi-kuuse segametsaga. Kääbas reg nr 13385 asub kääpa reg nr 13384 kirdeotsast üheksa meetrit kirde pool, maanteest kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpaid on kirjeldanud J. Jung oma käsikirjas, lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja T. Karopun, Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 28 (käsikiri Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 13386
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1887
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kirde-edela suunas piklik, järsunõlvaline ja pealt  kumer. Kääpa pikkus on 16 m, laius 6 m  ja kõrgus 1,4-1,5 m. Kääpa kirdepoolne ots on mõnevõrra kitsam keskmisest laiusest. Kääbas on lõhutud. Tema keskel on väiksem lohk läbimõõduga 0,5 m ja sügavusega 0,2 m, kirdeotsal oleva lohu läbimõõt on 1 m ja sügavus 0,3 m, kaguküljel oleva lohu läbimõõt on 0,7 m ja sügavus 0,3 m. Kõik lohud on vanad. Kääpal kasvavad tihedalt okaspuud. Kraav kääpa ümber on jälgitav vaid loodejalamil, maanteekraavi lähedal (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb ühest ümmargusest, ühest ovaalsest ja kuuest pikast kääpast, reg nr 13381-13388. Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas, Pari külas. Kääbaskalmistu paikneb Võru-Ruusmäe maantee ääres, mõlemal pool teed, lainjal liivatasandikul, mis on osaliselt kaetud männi-kuuse segametsaga. Kääbas reg nr 13386 asub kääpa reg nr 13385 kirdeotsast seitse meetrit loode pool, maanteest kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpaid on kirjeldanud J. Jung oma käsikirjas, lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja T. Karopun, Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 28 (käsikiri Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 13387
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1888
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on pikliku kujuga, üsna madal ja laugete nõlvadega. Kääpa pikkus on 15,5 m, laius 7 m ja kõrgus 0,7-1 m, kusjuures selle edela- ja kirdeotsad on väga madalad ja lauged. Kääpa kirdeotsas on lohk läbimõõduga 1,5 m, sügavusega 0,6-0,7 m. Lohk on vana ja kamardunud. Kraav kääpa ümber pole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb ühest ümmargusest, ühest ovaalsest ja kuuest pikast kääpast, reg nr 13381-13388. Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas, Pari külas. Kääbaskalmistu paikneb Võru-Ruusmäe maantee ääres, mõlemal pool teed, lainjal liivatasandikul, mis on osaliselt kaetud männi-kuuse segametsaga. Kääbas reg nr 13387 asub kääpa reg nr 13386 kirdeotsast 23 meetrit kirde pool, maanteest kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpaid on kirjeldanud J. Jung oma käsikirjas, lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja T. Karopun, Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 28 (käsikiri Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 13388
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1889
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on pikliku kujuga. Tema pikkus on 18 m, laius 8 m ja kõrgus 0,6-0,7 m. Kääbas on üsna lõhutud ning seetõttu ebamääraste piirjoontega. Kääpa loodenõlv on veidi kõrgem ja järsem kui kagunõlv, mis on üsna lauge ja madal. Lauged ja madalad on ka kääpa otsaküljed. Kääpa keskele on kogu pikkuses kaevatud kraav, mille laius on 0,5-0,6 m ja sügavus 0,1-0,2 m. Kraav on vana. Üsna rikutud on ka kääpa kagupoolne külg, kuhu on maanteekraavist kruusa peale visatud. Kääpal kasvavad okas- ja lehtpuud. Kraav kääpa ümber pole jälgitav.(Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb ühest ümmargusest, ühest ovaalsest ja kuuest pikast kääpast, reg nr 13381-13388. Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas, Pari külas. Kääbaskalmistu paikneb Võru-Ruusmäe maantee ääres, mõlemal pool teed, lainjal liivatasandikul, mis on osaliselt kaetud männi-kuuse segametsaga. Kääbas reg nr 13388 asub kääpa reg nr 13387 kirdeotsast 37 meetrit edela pool, teistest kääbastest eraldi, üle maantee.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpaid on kirjeldanud J. Jung oma käsikirjas, lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja T. Karopun, Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 28 (käsikiri Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 13477
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1959
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kunagine u 25 m pikkune 3-4 m laiune ja u 0,8 m kõrgune kääbas on tee-ehituse ja kraavide rajamise käigus praktiliselt hävinud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas paikneb kääbaskalmistus, mis asub Lasva vallas Kääpa külas, mõlemal pool Tsolgo-Kääpa maanteed männimetsa all.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa küla kääpaid on kirjeldanud ja kaevanud Fr. R. Kreutzwald, kes leidis siit põlenud luutükikesi, sütt ning savinõukilde. Kuna Kääpa külas on kääpaid neljas rühmas, jääb sügavalt segaseks, millise rühma omi ta kaevas. C. Grewingki teateil olla Kääpa küla kääbaste kuhjatistes kive ning siit olla saadud urne tuha ja söetükikestega. Viiteid Kääpa kääbastele leiab ka Jungile saadetud kirjadest. Lähemalt on kääbastikke kirjeldanud O. Urgart oma 1922. aasta Põlva kihelkonna kirjelduses.
Kääbaste kuju ja suuruse järgi kuulub kääbastik I aastatuhande II poolde. Kääpad on muinsuskaitse alla võetud esmakordselt 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13478
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1960
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbast ei ole võimalik maastikul tuvastada.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu paikneb Lasva vallas Kääpa külas, mõlemal pool Tsolgo-Kääpa maanteed männimetsa all.</span>


source: A
code: 13479
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1961
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna madal, laugete nõlvadega, pealt lame. Kääpa läbimõõt on 9 m ja kõrgus 0,8 m. Kääpal kasvab üks mänd ja noored kuused. Kraav kääpa ümber on jälgitav loode jalamil.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Kääpa-Tsolgo teest umbes 25 m idas, metsatee ääres, kääpast numbriga 13480 umbes 200 m loode pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpaid on lähemalt kirjeldanud O. Urgart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. aastal (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Kääpa II kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Kääpa II kääpad on võetud riikliku kaitse alla 1964. aastal. Passi on koostanud 1972. aastal Mare Aun.</span>


source: A
code: 13392
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakohta iseloomustab tavapärasest tumedam pinnas, kus esineb keraamikat, põlenud kive ja söetükikesi. Asulakoha tuumikala jääb arvatavasti kõrgema künka ning järve vahelisele alale. Plaani asulakohale on omane jämeda kivipuruga käsitsi valmistatud keraamika, kus võib esineda riipeid ja tekstiilivajutusi. Asulakohaga samasse kompleksi kuuluvad veel kalmistu (reg nr 13394) ja kääbas (reg nr 13395).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoha kultuurkiht paikneb Plaani õigeusukirikust lääne pool üle tee u 250 x 175 m suurusel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoht avastati 1987. aastal Plaani muinas- ja keskaegse matusekoha kaevamisel. Matusekoht asetses varasema asula kultuurkihis. Leiti rohke kivipuruga käsitsi valmistatud keraamikat, mis on osalt tekstiilivajutustega. Sarnast keraamikat on leitud 2.-3. sajandi tarandkalmetest, kuid asulakoht võib olla veelgi vanem.</span>


source: A
code: 13393
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1834
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub Kalmatu talu hoovialal, väga rahutu reljeefiga Haanja kõrgustikul. Kalmatu talu asub ühel sealsel künkal, mille läbimõõt on 50 m. Elumaja asub künka põhjapoolsel otsal, lõunapoolses osas on talu kõrvalhooned, künka lagi on õue ja aia all. Künka jalamil asub Ohvriallikas (mälestise reg nr 13396). Kalmistuks on kasutatud eelkõige künka lõuna- ja edelapoolset osa. Sellelt alalt on välja tulnud arheoloogilisi leide. Kalmistu täpseid piire ei saa väliselt kindlaks määrata.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub endise jaotuse järgi Rõuge kihelkonnas, Villa külas, Kalmatu talu maadel. Kalmatu talu jääb Plaani õigeusu kirikust 1,2 km mööda Munamäe teed põhja poole. Kalmistu paikneb mälestise asulakoht (mälestise reg nr 13391) lõunapoolsel alal mälestisest ohvriallikas (mälestise reg nr 13396) idapool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub arvatavasti 15.-18.sajandisse. Kalmistut on kirjeldanud 1922. a A. Suik Rõuge kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 40 (käsikiri Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 13395
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1830
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas paikneb Tammemäe keskpaigas ja on umbes 8 m läbimõõduga ja kõrgusega 1 m. Kääpa idapoolne serv on laugjas, läänepoolne järsem. J. Jungi ja A. Suiki andmetel on olnud Tammemäel varem neli  kääbast. Need olevat paiknenud säilinud kääpast loode pool ja nende kääpakuhjatis on tasandatud. Ka säilinud kääbas ei ole oma algse kujuga, vaid kogu Tammemägi on 1930. aastail tasandatud ning praeguse kääpa servi on loodes ja läänes järsendatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas paikneb endise jaotuse järgi Rõuge kihelkonnas, Plaani külas, Plaani vene-õigeusu kirikule kuuluval maal nn Tammemäel. Tammemägi asub Võru-Haanja-Rogosi maantee lääneküljel Plaani õigeusu kirikust umbes 100 m läänes, 150 m kaugusel Plaani- ehk Külajärve lõunakaldast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub matmisviisi ja säilinud leiuteadete alusel II aastatuhande algusesse. Plaani kääpaid on märkinud J. Jung oma käsikirjas 85a, 85s ja 180 all. 1922. a kirjeldas neid A. Suik Rõuge kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 26 (mõlemad käsikirjad Ajaloo Instituudis).  Viimases mainitakse, et kääpaid on kaevanud kohalik preester, kes leidis "musta mulda, luid, potitükke, kirve, kõrvarõngaid ja muid vaskasju". 1930. aastatel Tammemägi tasandati ning muudeti peoplatsiks, kääbas aga oli nn lavaks. Tammemäe tasandamisel leiti luid.</span>


source: A
code: 13396
name: Ohvriallikas
type: Ohvriallikas
alt_id: 37-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allikas paikneb Haanja kõrgustikul kuplitevahelises nõos. Idapoolsel künkal asuvad Kalmatu talu hooned, läänepoolne on haritav maa. Nende vahel asub kitsas soine põhja-lõunasuunaline nõgu. Allikas voolab välja selle nõo läänepoolsest astangutaolisest servast lõuna suunas kitsa ojakesena. Nõgu, mis allika kohal on kitsas ja sügav ning muutub lõuna pool laiemaks ja soiseks. Allikas on liivase põhjaga, vee sügavus umbes 30 cm. Allika mõõtmed põhja-lõuna suunas 3 m, ida-lääne suunas 1,5 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub endise jaotuse järgi Rõuge kihelkonnas, Villa külas, Kalmatu talu maadel. Kalmatu talu jääb Plaani õigeusu kirikust 1,2 km mööda Munamäe teed põhja poole. Allikas jääb talu elumajast ligikaudu 35 m edela poole. Ohvriallikas paikneb mälestise Asulakoht (mälestise reg nr 13391) lõunapoolsel alal. Mälestisest Kalmistu (mälestise reg nr 13393) läänes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Allikat on ohverdamiskohana märkinud 1922. a A. Suik Rõuge kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 36 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestis pärineb arvatavas II aastatuhandest. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1976. a. Allikast ligikaudu 40 m ida pool on varem asunud suur, pealt tasane kivi, mille juures Tõnisepäeval ohverdati. Nüüdseks on kivi lõhutud.</span>


source: A
code: 13398
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1835
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub Haanja kuppelmaastikul. Tegemist on ligikaudu 30 meetrise läbimõõduga loodusliku künkaga, mille läänenõlv ulatub Vaskna järve kaldani. Üle kalmistu läheb põhja-lõuna suunaliselt sõidutee, mis 4 m laiuselt on kalme keskosa lõhkunud. Hilisemate teetööde käigus on teed laiendatud ja mullavallid lükatud kahele poole teed. Kalmistu on kaetud okasmetsaga.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu jääb Haanjast umbes 1,5 km ida poole Vaskna järve kirdeservale, järve põhjaotsas olevast teeristist umbes 10 m lõuna poole. Kalmest läheb üle tee, mis tuleb Trolla külast ja läheb Villa külla.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet on kirjeldanud 1922. a A. Suik Rõuge kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 39, mille andmetel on kalmest leitud pealuid (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kalme kulub arvatavasti 15.-18. sajandisse.</span>


source: A
code: 13402
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 118-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikeb Lasva vallas Kääpa külas Võhandu jõe lõunakaldal Palootsa talu maadel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoht on dateeritud I ja II aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 13403
name: Kiviaja asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 1934
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht paikneb Võhandu jõe vasakul kaldal Võru-Räpina maanteel, Kääpa sillast umbes 150 m ülesvoolu. Jõe veetase on tänapäeval asula eksisteerimise ajaga võrreldes kõrgem, mistõttu kultuurkiht on kaetud hiljem pealekasvanud turbaga, mille paksus ulatub jõele lähemas osas kuni 2 meetrini. Vastavalt veetaseme tõusule on asula nähtavasti jõe kallast mööda ülespoole nihkunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb Võhandu jõe idakaldal, Kääpa sillast ligikaudu 150 m põhja pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis avastati 1958. aastal seoses uue silla ehitusega, arheoloogilised kaevamised toimusid aastatel 1959-1962 Lembit Jaanitsa juhtimisel. Kaevati läbi u 660 ruutmeetri suurune ala. C14 meetodil on asulakoht dateeritud III aastatuhande I poolde ja keskpaika eKr. Muistis võeti riikliku kaitse alla esmakordselt 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13404
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2802
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (reg nr 13404-13415) asub endise jaotuse järgi Põlva kihelkonnas, Võru vallas. Kääbaskalmistu paikneb Kääpa külas vana Räpina-Võru maantee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub suuruse ja kuju järgi otsustades I aastatuhande II poolde. Kääpa küla kääpaid on maninud Fr. R. Kreutzwald kirjutises „Mittheilungen über alte Gräber in der Umgegend Werros“. Lähemalt on Kääpa küla IV kääbaste rühma (reg nr 13404-13415) kirjeldanud 1922. a O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses, lk 45 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Tol ajal oli selles kääbastikus 32 kääbast, kusjuures varem olevat siin neid märksa rohkem olnud. Praegu on kääbastest alles vaid 16. Kääbas esitati riikliku kaitse alla võtmiseks 1972. a.</span>


source: A
code: 13406
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2804
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (reg nr 13404-13415) asub endise jaotuse järgi Põlva kihelkonnas, Võru vallas. Kääbaskalmistu paikneb Kääpa külas vana Räpina-Võru maantee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub suuruse ja kuju järgi otsustades I aastatuhande II poolde. Kääpa küla kääpaid on maninud Fr. R. Kreutzwald kirjutises „Mittheilungen über alte Gräber in der Umgegend Werros“. Lähemalt on Kääpa küla IV kääbaste rühma (reg nr 13404-13415) kirjeldanud 1922. a O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses , lk 45 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Tol ajal oli selles kääbastikus 32 kääbast, kusjuures varem olevat siin neid märksa rohkem olnud. Praegu on kääbastest alles vaid 16. Kääbas esitati riikliku kaitse alla võtmiseks 1972. a.</span>


source: A
code: 13407
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2805
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (reg nr 13404-13415) asub endise jaotuse järgi Põlva kihelkonnas, Võru vallas. Kääbaskalmistu paikneb Kääpa külas vana Räpina-Võru maantee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub suuruse ja kuju järgi otsustades I aastatuhande II poolde. Kääpa küla kääpaid on maninud Fr. R. Kreutzwald kirjutises „Mittheilungen über alte Gräber in der Umgegend Werros“. Lähemalt on Kääpa küla IV kääbaste rühma (reg nr 13404-13415) kirjeldanud 1922.a O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses, lk 45 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Tol ajal oli selles kääbastikus 32 kääbast, kusjuures varem olevat siin neid märksa rohkem olnud. Praegu on kääbastest alles vaid 16. Kääbas esitati riikliku kaitse alla võtmiseks 1972. a.</span>


source: A
code: 13416
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1836
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on lame ning laugjate nõlvadega, läbimõõt 8 m, kõrgus 0,9 m. Kääpa teepoolne jalam on kergelt lõhutud. Kraav kääpa ümber ei ole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub Lasva vallas Mõskülas, Pindi kirikust umbes 0,5 m kirdes, Lasva-Pindi maantest vahetult idas ja läänes. Kääbastik paikneb nõrgalt lainjal, üksikute liivakühmudega tasandikul. Tasandik on kaetud männimetsaga, mille all on  samblakate. Kääbastik koosneb 18 kääpast, mis paiknevad kolmes rühmas.
Mälestis nr 13416 kuulub Lasva kääbastiku I rühma, asudes Lasva-Pindi maanteest umbes 15 m idas metsa all.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13417
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1837
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal, laugete nõlvadega ning pealt lame, läbimõõt 7 m, kõrgus 0,4 m. Mõnevõrra lõhutud on kääpa teepoolne serv. Kraav kääpa ümber ei ole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas Mõsküla talu maal, Pindi kirikust umbes 0,5 km kirdes, Lasva-Pindi maantee ääres. Mälestis nr 13417 kuulub Lasva kääbastiku I rühma, asudes Lasva-Pindi maanteest umbes 20 m idas metsa all.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13418
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1838
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on enam-vähem ühtlaselt järskude nõlvadega. Kääpa läbimõõt on 8 m, kõrgus 1,2 m. Kääpal kasvavad männid, kased ja üks haavapuu. Kraav kääpa ümber ei ole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas Mõsküla talu maal, Pindi kirikust umbes 0,5 km kirdes, Lasva-Pindi maantee ääres. Muistis paikneb mälestisest nr 13417 3 m kirdes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13419
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1839
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kõrge ja järskude nõlvadega, läbimõõt 13 m, kõrgus 1,6 m. Kääbas on lõhutud: suurem lohk on kaevatud kääpa lääneossa, vähemaid lohke esineb ka ida- ja kaguotsas. Kääbast ümbritsev kraav on selgemalt jälgitav muistise põhjajalamil.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas Mõsküla talu maal, Pindi kirikust umbes 0,5 km kirdes, Lasva-Pindi maanteest idas. Kääbas asub mälestisest 13418 umbes 14 m edelas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13420
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1840
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kõrgete, järskude nõlvadega, pealt kumer, põhjanõlv on järsem kui lõunanõlv. Kääpa läbimõõt on 11 m, kõrgus 1,8 m. Kääbas on lõhutud, eriti on kannatada saanud muistise lääne- ja loodepoolne osa. Madalamaid lohke esineb kääpa idajalamil, edelaosas ning -nõlvadel. Kraav on jälgitav kääpa põhjajalamil. Kääpa laele on paigaldatud kogu kääbastikku tähistav mälestise tahvel.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas Mõsküla talu maal, Pindi kirikust umbes 0,5 km kirdes, Lasva-Pindi maanteest idas. Kääbas paiknev vahetult Lasva-Pindi maantee ääres umbes 7 m kaugusel mälestisest nr 13419.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13421
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1841
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal, laugete nõlvadega, pealt lame. Kääpa läbimõõt on 10 m, kõrgus 0,7 m. Kraav kääpa ümber on jälgitav. Muistisel kasvavad männid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas Mõsküla talu maal, Pindi kirikust umbes 0,5 km kirdes, Lasva-Pindi maanteest 100-120 m idas. Kääbas paikneb mälestisest nr 13419 umbes 80 m idas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13422
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1842
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on laugete nõlvadega, pealt üsna lame. Kääpa läbimõõt on 11 m, kõrgus 1,2 m. Kääpa keskel on madalamaid lohke. Kraav kääpa ümber on vaevalt märgatav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas Mõsküla talu maal, Pindi kirikust umbes 0,5 km kirdes, Lasva-Pindi maanteest ligikaudu 100 m idas, mälestisest nr 13421 umbes 13 m edelas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13423
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1843
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal, laugete nõlvadega, pealt lame. Kääpa läbimõõt on 14 m, kõrgus 1,1 m. Muistise kirdeossa on kaevatud sügavam lohk. Kraav kääpa ümber ei ole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas Mõsküla talu maal, Pindi kirikust umbes 0,5 km kirdes, Lasva-Pindi maanteest ligikaudu 125 m idas. Kääbas asub mälestisest nr 13422 6 m kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13424
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1844
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ühtlaselt kõrgete järskude nõlvadega. Kääpa läbimõõt on 13 m, kõrgus 1,7 m. Muistise keskosas esineb madalamaid lohke, kuid üldiselt on kääbas hästi säilinud. Kraav kääpa ümber on jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas Mõsküla talu maal, Pindi kirikust umbes 0,5 km kirdes, Lasva-Pindi maanteest ligikaudu 130 m idas, mälestisest nr 13423 6 m kagus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13425
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1845
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal, laugete nõlvadega, pealt lame. Kääpa läbimõõt on 6,5 m, kõrgus 0,6 m Kääpa keskel on madal lohk. Kraav kääpa ümber ei ole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas Mõsküla talu maal, Pindi kirikust umbes 0,5 km kirdes, Lasva-Pindi maanteest ligikaudu 140 m idas metsa sees, mälestisest nr 13424 ligikaudu 7 m kagus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13426
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1846
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kõrgete järskude nõlvadega, läbimõõt 14 m, kõrgus 1,6 m. Kääpa põhjaosas on madal lohk, ka nõlval esineb lohk. Kääbast ümbritsev kraav on jälgitav vaid muistise põhjajalamil.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas Mõsküla talu maal, Pindi kirikust umbes 0,5 km kirdes, Lasva-Pindi maanteest ligikaudu 150 m idas metsa sees, mälestisest nr 13426 9 m kagus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13427
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1847
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal, laugete nõlvadega, ebamääraste piirjoontega. Kääpa läbimõõt on 7 m, kõrgus 0,4–0,5 m. Kääbast on lõhutud teetegemisel, mistõttu on muutunud ka muistise algne kuju ning suurus. Kraav kääpa ümber ei ole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas Perametsa talu maal, Pindi kirikust umbes 0,5 km kirdes, Lasva-Pindi maanteest ligikaudu 210 m idas, metsatuka idaservas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13428
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1849
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa idapoolne osa on hävinud Tsopa talu juurde viiva tee ehitamisel ning seetõttu ei ole selle algset läbimõõtu ja kõrgust võimalik kindlaks teha. Kääpal kasvavad männid ja kased. Kraav kääpa ümber on jälgitav lõunajalamil.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva-Pindi maantest ligikaudu 60 meetrit läänepool, vahetult Tsopa talu juurde viiva tee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13429
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1850
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on üsna kõrge ning järskude nõlvadega, läbimõõt on 14 m, kõrgus 1,9 m. Kääpa põhjaküljele on kaevatud suurem lohk. Kraav kääpa ümber ei ole jälgitav. Kääpal kasvavad männid ja kuused.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas, Lasva külas, Mõsküla talu maadel, Lasva-Pindi maanteest ligikaudu 45 m lääne pool metsa sees.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13430
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1851
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on laugete nõlvadega, pealt lamedavõitu, läbimõõt 11 m, kõrgus 1,2 m. Kääbas on hästi säilinud, kuid kraav muistise ümber ei ole jälgitav. Kääpa peal kasvavad kuused.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas, Lasva külas, Mõsküla talu maadel, Lasva-Pindi maanteest u 70 m läänes metsa sees.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal</span>


source: A
code: 13432
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2780
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal laugete nõlvadega, pealt võrdlemisi lame. Kääpa läbimõõt on 8 m, kõrgus 0,6-0,9 m. Muistise põhjaosas esineb madalaid sissekaevatud lohukesi. Kraav on selgemini jälgitav kääpa põhjajalamil.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas, Lasva külas, Mõsküla-Miku talu maadel, Lasva-Pindi maanteest ligikaudu 90 m lääne pool metsa sees.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal</span>


source: A
code: 13431
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2781
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ühtlaselt kõrgete järsemate nõlvadega, läbimõõt 11 m, kõrgus 1,5 m. Kääpa kirdeossa on kaevatud ligi 1 m läbimõõduga lohk. Kääbast ümbritsev kraav on selgemini jälgitav vaid põhja- ja läänejalamil.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Lasva vallas Lasva külas Mõsküla talu maadel Lasva-Pindi maanteest ligikaudu 90 m lääne pool metsa sees.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastikku on oma kirjutistes maininud Fr. R. Kreutzwald ja pastor Boubrig, teateid kääbastest esineb ka J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Mõsküla kääpaid kirjeldanud 1922. aastal O. Urgart Rõuge kihelkonna muististe kirjelduses. Muistise passi koostamise ajal (1972) olevat Tsopa talu elanik O. Sibul rääkinud, et paar kääbast hävinud kündmisel, kusjuures nähtavale olnud tulnud pesana põlenud luupuru ja söetükikesi.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub Lasva kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. 16 kääbast on kaitse alla võetud 1964. aastal, 2 kääbast 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13433
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2777
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on üsna lame, laugete nõlvadega, kusjuures põhjapoolne nõlv on mõnevõrra kõrgem ja järsem, lõunapoolne aga madalam ja laugem. Kääpa läbimõõt on 8 m, kõrgus 0,6-0,8 m. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Rõuge kihelkonnas. Pindi vallas, Pindi mõisa metsas. Kääbastik (reg nr 13433-13435) jääb Pindi kirikust umbes 250 m loode poole, vana liivakarjääri äärde, männimetsa alla. Kääbas reg nr 13433 asub Pindi kiriku juures oleva surnuaia taga kulgevast loode-kagusuunalisest teest 10 m lääne pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande I poolde. Kääpa kohta said teate Ajaloo Instituudi arheoloogid 1972. a Lasva valla teisi kääpaid inspekteerides Tsopa talu tolleaegselt elanikult Osvald Sibulalt, kes rääkis viiest kääpast endises Pindi mõisa metsas, Pindi surnuaia läheduses. Nimetatud kohta ülevaadetes leitigi kolm kääbast, kuna ülejäänud kaks olid hävinenud liiva võtmisel. Kääpad esitati riikliku kaitse alla võtmiseks 1972. a.</span>


source: A
code: 13434
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2778
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa idapoolne osa on karjäärist liiva võtmisega hävinenud. Säilinud osa järgi otsustades võis kääpa läbimõõt olla 8-9 m, kõrgus 0,6-0,7 m. Kääbas on üsna laugete nõlvadega. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Rõuge kihelkonnas. Pindi vallas, Pindi mõisa metsas. Kääbastik (reg nr 13433-13435) jääb Pindi kirikust umbes 250 m loode poole, vana liivakarjääri äärde, männimetsa alla. Kääbas reg nr 13434 asub kääpast reg nr 13433 ligikaudu 7 m loode pool, otse vana liivakarjääri servas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande I poolde. Kääpa kohta said teate Ajaloo Instituudi arheoloogid 1972. a Lasva valla teisi kääpaid inspekteerides Tsopa talu tolleaegselt elanikult Osvald Sibulalt, kes rääkis viiest kääpast endises Pindi mõisa metsas, Pindi surnuaia läheduses. Nimetatud kohta ülevaadetes leitigi kolm kääbast, kuna ülejäänud kaks olid hävinenud liiva võtmisel. Kääpad esitati riikliku kaitse alla võtmiseks 1972. a.</span>


source: A
code: 13504
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1264
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kõrgete, järskude nõlvega, pealt kumer, selle läbimõõt on 10 m, kõrgus 2 m. Muistise lael ja läänenõlval esineb väiksemaid lohke. Suurem lohk, mõõtmetega 1,5 x 1,5 meetrit, on kaevatud muistise idanõlvale. Kõik lohud on nüüdseks sammaldunud. Kääpal kasvab üks mänd. Kraav kääpa ümber on märgatav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad asuvad 200 m Paidra järvest põhjapool. Paidra-Jõeveere vahelisest teest (Räpina mnt) 300 m idapool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paidra II kääpaid (reg nr 13504-13505) on lähemalt kirjeldanud O. Urgart Pindi valla (Rõuge khk) kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis).  Kääbas kuulub I aastatuhande teise poolde. Kaitse alla võetud 1964. aastal. Pass on koostatud Mare Auna poolt 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13505
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1265
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on laugete nõlvadega, pealt lame, tema põhjakülg on on mõnevõrra järsem ja kõrgem, lõunakülg aga laugem ja madalam. Kääpa läbimõõt on 9 meetrit ja kõrgus 1,2 meetrit. Kääpal kasvab üks mänd. Kraav on selgemini jälgitav põhjajalamil.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad asuvad 200 m Paidra järvest põhjapool. Paidra- Jõeveere vahelisest teest (Räpina mnt) 250 m idapool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paidra II kääpaid (reg nr 13504-13505) on lähemalt kirjeldanud O. Urgart Pindi valla (Rõuge khk) kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbas kuulub I aastatuhande teise poolde. Muistis on kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13506
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1266
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on võrdlemisi madal, laugete nõlvadega, pealt lame. Kääpa läbimõõt on 9-10 m, see on põhja-lõuna suunas veidi ovaalne; selle kõrgus on 0,5 m. Kääpal kasvavad üksikud männid. Kraav kääpa ümber ei ole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbastik asub Paidra järve läänekaldal asuva Luksepa kinnistust 80 m kirde pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Teateid Paidra järve ääres asuvatest kääbastest esineb Jaan Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Paidra kääpaid kirjeldanud O. Urgart Pindi valla (Rõuge khk) kirjelduses 1922. aastal (käsikirjad Ajaloo Instituudis). Kääpad pärinevad I aastatuhade teisest poolest. Muistis on võetud kaitse alla 1964. aastal. Pass on koostatud Mare Auna poolt 1972. aastal.</span>


source: A
code: 13507
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1267
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ühtlaselt järsemate nõlvadega, mõnevõrra laugem on lõunanõlv. Kääpa läbimõõt on 12 meetrit ja kõrgus 1,7 meetrit. Kääpal kasvavad üksikud männid ning asuvad mõned kännud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbastik asub Paidra järve läänekaldal asuva Luksepa kinnistust 80 m kirde pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Teateid Paidra järve ääres asuvatest kääbastest esineb Jaan Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Paidra kääpaid kirjeldanud O. Urgart Pindi valla (Rõuge khk) kirjelduses 1922. aastal (käsikirjad Ajaloo Instituudis). Kääpad pärinevad I aastatuhade teisest poolest. Muistis on kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13508
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1268
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa põhjanõlv on on võrdlemisi järsk ning kõrge, lõuanõlv aga madal ja lauge. Kääpa läbimõõt on 13 meetrit ja kõrgus 1,4 meetrit. Muistisel kasvavad üksikud männid ning asuvad mõned kännud. Kraav kääpa ümber on selgemini jälgitav vaid põhjajalamil.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbastik asub Paidra järve läänekaldal asuva Luksepa kinnistust 80 m kirde pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Teateid Paidra järve ääres asuvatest kääbastest esineb Jaan Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on Paidra kääpaid kirjeldanud O. Urgart Pindi valla (Rõuge khk) kirjelduses 1922. aastal (käsikirjad Ajaloo Instituudis). Kääpad pärinevad I aastatuhade teisest poolest. Muistis on kaitse alla võetud 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13509
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1245
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune liivast kuhjatud, üsna laugete ja madalate nõlvadega, pealt lame. Kääpa läbimõõt on u 12 m, kõrgus u 1 m. Kääbas on lõhutud, keskele on kaevatud suurem lohk, mis on sammaldunud. Väiksemaid lohke esineb ka kääpa põhja- ja edelaküljel.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Pindi külas Lasva vallas Võru metskonna maatükil nr 31, Paidra järve kaguotsast 150 m idas, väikesest metsateest vahetult lõunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Teateid Paidra järve ääres asuvatest kääbastest esineb Jaan Jungile saadetud kirjades. 1922. aastal koostatud Rõuge kihelkonna kirjelduses nimetatud kääpaid mainitud ei ole.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi kuuluvad muistised I aastatuhande teise poolde.
Kääpad on võetud riikliku kaitse alla 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13510
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1246
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on liivast kuhjatud, ümmargune, üsna ühtlaselt järskude nõlvadega. Kääpa läbimõõt on u 9 m, kõrgus 1,2 m. Kääpa keskele on kaevatud suurem lohk, mis on sammaldunud. Madalamaid lohke võib märgata ka kääpa idaküljel. Kraav kääpa ümber on vaevalt jälgitav.
</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Pindi külas Lasva vallas Võru metskonna maatükil nr 31, Paidra järve kaguotsast 100 m idas, kahe väikese metsatee vahelises nurgas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Teateid Paidra järve ääres asuvatest kääbastest esineb Jaan Jungile saadetud kirjades. 1922. aastal koostatud Rõuge kihelkonna kirjelduses nimetatud kääpaid mainitud ei ole.
Kääbaste suuruse ja kuju järgi kuuluvad muistised I aastatuhande teise poolde.
Kääpad on võetud riikliku kaitse alla 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13512
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 137-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike künkake talu põllul. Mäe sisse on ehitatud kelder.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis paikneb Lasva vallas, Villa külas, Mäe talu õueala lääneservas, paarkümmend meetrid Võhandu jõest idas. Sadakond meetrit põhja pool teeb jõgi suurema kääru. Kohta tuntakse ka Kirikomäe nime all.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Külakalme on dateeritud 15.-18. sajandisse. Kalmet arheoloogiliselt uuritud ei ole.</span>


source: A
code: 13511
name: Kiviaja asulakoht "Villa I"
type: Asulakoht
alt_id: 1933
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha territooriumiks on u 15-30 m laiune turbaga kaetud kaldariba. Turba all asub 50-70 cm paksune kultuurkiht. Jõest eemal läheb kallas kõrgemaks, ulatudes kuni 2 m üle Võhandu veetaseme. Astangul puudub turvas ka kultuurkiht paikneb vahetult kamara all.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Põlva kihelkonnas. Asulakoht paikneb Lasva vallas Villa külas Võhandu jõe paremal kaldal, Võhandu jõge Väimela järvega ühendava magistraalkraavi otsast u 100 m allavoolu ja 150 m ülesvoolu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Leidude järgi otsustades on tegemist neoliitilise ja varase metalliaja asulalohaga (III aastatuhande II pool – I aastatuhande I pool eKr). Esimesi kammkeraamika leide Villa küla juurest Võhandu jõest mainib 1922. a oma Põlva kihelkonna kirjelduses O. Urgart (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1938. aastal inspekteeris asulakohta R. Indreko, kes tegi mõned väikesed prooviaugud Võhandu paremale kaldale. Hiljem on asulakohta arheoloogiliselt uurinud 1951. aastal L. Jaanits ja 1969. aastal V. Lõugas. Leiumaterjalist moodustab suurema osa keraamika (kammkeraamika, nöörkeraamika ja varase metalliaja keraamika). Ülejäänud inventarist moodustavad Eesti neoliitikumile tüüpilised kivi- ja luuriistad. Esineb ka merevaiku. Leidude järgi otsustades on tegemist neoliitilise ja varase metalliaja asulakohaga. Asulakoht võeti riikliku kaitse alla 1964. aastal.</span>


source: A
code: 13513
name: Kiviaja asulakoht "Villa II"
type: Asulakoht
alt_id: 2172
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha territooriumil on tegemist kitsa 15-30 m laiuse turbaga kaetud kaldaribaga. Turba all asub kultuurkiht paksusega 50-70 cm. Jõest eemal läheb kallas kõrgemaks, ulatudes kuni 2 m üle Võhandu jõe veetaseme. Astangul puudub turvas ja kultuurkiht asub vahetult kamara all. Kahe asulakoha Villa I ja Villa II vahelisel, umbes 100 m pikkusel kaldalõigul taandub astang kaugele. Selles kohas on kaldast läbi kaevatud magistraalkraav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Põlva kihelkonnas. Asulakoht paikneb Lasva vallas Villa külas Võhandu jõe paremal kaldal alates magistraalkraavi otsast u 250 m ülesvoolu kuni magistraalkraavist 450 m kaugusel oleva künka jalamini.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Leidude järgi otsustades on tegemist neoliitilise ja varase metalliaja asulalohaga (III aastatuhande II pool – I aastatuhande I pool eKr). Kiviaja asulakoha Villa II avastas 1969. a arheoloog V. Lõugas. Asula leiumaterjalist moodustab suurema osa keraamika. Ülejäänud leiud on Eesti neoliitikumile tüüpilised kivi- ja luuriistad.</span>


source: A
code: 13515
name: Kalmistu "Kuupomägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1873
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub lainjal tasandikul, mis on kaetud okaspuumetsaga. Kalmistuna on kasutatud kõrgemat loode-kagu suunalist looduslikku seljakut, mille pikkus ulatub ligikaudu 50 m, laius 28 m. Kalmistu kõrgus ümbritsevast maapinnast on 0,5-1 m. Seljaku mõõtmed pole enam algsed, sest kalmistu ala on väga lõhutud. Kogu tema pind on täis väiksemaid ja suuremaid auke (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Põlva kihelkonnas Tsolgo külas. Kalmistu jääb  Paidre-Tsolgo-Joosu maanteest kirde poole. Kalmistust ligikaudu 700 m edela poole jääb Pikkjärv.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub 15.-18. saj kasutusel olnud külakalmistute hulka. Kalmistu kohta puuduvad varasemad andmed. Kalmistu on riikliku kaitse all alates 1964. a.</span>


source: A
code: 13518
name: Kalmistu "Kropkova koht"
type: Kalmistu
alt_id: 1876
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub maastikuliselt lainjal tasandikul. Kalmistu kohana on tuntud kirde-edela suunaline, ümbrusest veidi kõrgem küngas. Kalmistu mõõtmed on loode-kagu suunas 20 m, kirde-edela suunas 19 m, tema kõrgus on ühelt küljelt 1,5 m ja vastasküljelt 0,5-0,7 m. Kalmistu ala on väga lõhutud. Peaaegu täiesti on hävinenud tema kirde poolne osa, kus lõhutud ala mõõtmed on 9 x 17 m ja sügavus kuni 1,5 m. Lõunapoolses osas oleva augu läbimõõt on 4 m, selles on suured kivid sees ja augu sügavus on kuni 1 m. Kalmistu keskosas oleva augu läbimõõt on 3 m ja sügavus 0,4 m. Edelapoolses osas olevate aukude mõõtmed on: läbimõõt 2 m, sügavus 0,6 m ja teisel läbimõõt 3 m, sügavus kuni 0,8 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Petserimaal, Meremäe vallas, Helbi külas. Kalmistu jääb Helbi küla idapoolsesse otsa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu on olnud nähtavasti kasutusel külakalmena 15-18. saj. Kalmistut on kirjeldanud 1922. a O. Parmas, Petseri muinasjäänuste kirjelduses, lk 22. Kalmistu on olnud tol ajal 30 m pikk ja 20 m lai. Rahvasuus oli see tuntud sõjakalme nime all ning kohta nimetati ka „Krupkovo kohaks“. Helbi küla sõjakalmet on kirjeldanud ka H. Kõrge, Muinsuste kontrollimise aruandes Meremäe vallas 1927. a (mõlemad käsikirjad Ajaloo Instituudis). Kalmistu on võetud riiklku kaitse alla 1964. a.</span>


source: A
code: 13525
name: Kalmistu "Härma I"
type: Kalmistu
alt_id: 92-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistust lõuna ja ida pool algab laialdane metsamassiiv. Maapind tõuseb siin järsult ja on künklik. Kalmistu ulatust ei saa kindlaks teha, kuna väliselt ei ole selleks mingeid looduslikke piire.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Petseri maakonnas, Meremäe vallas, Härma külas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub arvatavasti 15.-18.sajandisse. Kalme kohta sai teateid arheoloog S. Laul 1977. a sügisel ümbruskonna muistiseid inspekteerides Piusa metsavahi talust. Kohlikus pärimuses on kalme tuntud sõjakalme nime all, kuhu vanasti olevat maetud. Kalmistu on esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a.</span>


