# places

source: A
code: 10732
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1494
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on kirjeldanud V. Püss, Viru-Nigula khk kirjelduses 1932. a, lk 83. Taolised kultuskivid on esialgselt dateeritud I at eKr. Võetud riikliku kaitse alla Eesti NSV MN 31. dets 1964. a määrusega nr 573 „Kultuurimälestiste kaitse korraldamise kohta Eesti NSV-s“ (vt Eesti NSV MN määruste ja korralduste kogu nr 51, 31. dets 1964. a, lk 1503 ja Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja nr 1, 4. jaan 1974. a, lk 26).
Mälestise pass on koostatud 1979. a septembris. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10733
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1502
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arhiiviandmed ja rahvapärimused puuduvad. Taolised kultuskivid on esialgselt dateeritud I at eKr. Võetud riikliku kaitse alla Eesti NSV MN 31. dets 1964. a määrusega nr 573 „Kultuurimälestiste kaitse korraldamise kohta Eesti NSV-s“ (vt Eesti NSV MN määruste ja korralduste kogu nr 51, 31. dets 1964. a, lk 1503 ja Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja nr 1, 4. jaan 1974. a, lk 26).
Mälestise pass on koostatud 1979. a septembris. Passi koostas T. Tamla.
Märkus: passi koostamise ajal kaitsetahvel puudus.</span>


source: A
code: 10734
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 311-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultuskivi on avastatud T. Tamla poolt 1979. a mais. Taolised kultusekivid on esialgselt dateeritud I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1979. a. Mälestise pass on koostatud 1979. a mais. Passi koostas T. Tamla.
Märkus: passi koostamise ajal kaitsetahvel puudus.</span>


source: A
code: 10735
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 359-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultuskivi on avastatud T. Tamla poolt 1979. a. Analoogiliselt teiste väikeselohuliste kultuskividega on antud muistis esialgselt dateeritud I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1979. a.
Mälestise pass on koostatud 1979. a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10736
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 360-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultuskivi on avastatud T. Tamla poolt 1979. a. Analoogiliselt teiste väikeselohuliste kultuskividega on antud muistis esialgselt dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1979. a.
Mälestise pass on koostatud 1979. a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10737
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 361-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud T. Tamla poolt 1979. a. Analoogiliselt teiste väikeselohuliste kultuskividega on antud muistis esialgselt dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1979. a. Mälestise pass on koostatud 1979. a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10738
name: Linnus "Koila linnamägi"
type: Linnus
alt_id: 1463
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Koila linnamägi asub Koila külas, endises Viru-Nigula kihelkonnas, Viru-Nigulast u 1,5 km loodes Pada jõe läänekaldal kitsal neemikul. Linnusena on kasutatud N-S suunalise liivaseljaku lõunapoolset osa, mis on kolmest küljest kaitstud looduslike järskude nõlvadega. Idast ja lõunast piirab linnust soine orulamm ja läänes on sügav org, kus voolab Linnamäe allikast alguse saav oja. Põhjas on linnus ülejäänud seljakust eraldatud madala kraavi ja 1-1,5 m kõrguse otsavalliga. Madal vall oli tõenäoliselt ka teistel külgedel. Linnuseõue pindala on 4000 m2. 
Linnamäge on arheoloogiliselt uuritud. Kaevamiste käigus selgus, et kaitsekonstruktsioone on rajatud kahes erinevas ajajärgus. Esmalt ehitati põhjaküljele 4 m laiune kividest ja liivast otsavall, mida kahelt poolt piiras peamiselt raudkividest müür. Teisel etapil kaevati välimise müüri ette kraav, millest äravisatud liiv kuhjati müürijalamile. Idakülje vall meenutas põhjakülje valli, kuid et oli ehitatud peamiselt vaid paeplaatidest, võib pärineda teisest ajastust. 
Põhjapoolse otsavalli kaevamistel saadud riibitud ja tekstiilijälgedega keraamika on dateeritud I aastatuhande lõppu eKr. Eelmainitud leidudega kihi alt avastati nelinurkse põhiplaaniga 5,5 x 6 m suuruse ristpalkkonstruktsiooniga ehitise jäänused. Ehitise sees olid ka maapinda kaevatud paekividest koldeasemed. Kuna hoonealus oli ülemisest kihist väikese liivakihiga eraldatud, peaks hoone olema mõnevõrra varasem. 
Linnuseõue kultuurkiht on paarikümne sentimeetri paksune. Idapoolse valli taga olid mõned koldeasemed, mille kasutusaeg pole teada. Linnuseõuelt on leitud ka leide, mis kuuluvad I aastatuhande keskpaika pKr ning linnamäe põhjapoolset otsavalli on keskajal kasutatud matmispaigana. 
Muistse asulakoha jälgi on leitud otsavalli ees ja sellest põhja pool ning ulatuslik muinasaegne asulakoht asub ka Koila küla tuumikus (reg-nr 10701).
(Ülaltoodud info pärineb E.Tõnissoni 2008. aastal ilmunud teosest &#039;&#039;Eesti muinaslinnad&#039;&#039;)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateering: I aastatuhande I pool. Bibliograafilised teatmed: Muistsed asulad ja linnused. Arheoloogiline kogumik, I. Tln. 1955, lk 47.
Võetud riikliku kaitse alla Eesti NSV Ministrite Nõukogu 31. dets 1964. a määrusega nr 573 „Kultuurimälestiste kaitse korraldamise kohta Eesti NSV-s” (vt Eesti NSV MN määruste ja korralduste kogu nr 51, 31. dets 1964. a, lk 1503).</span>


source: A
code: 10739
name: Ohvriallikas "Linnamäe allikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 1504
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Allikat on kirjeldanud V. Püss Viru-Nigula khk kirjelduses, lk 92 (käsikiri säilub ENSV TA Ajaloo Instituudi arheoloogiasektori arhiivis), kes märgib, et allikalt olla vanal ajal ohverdatud ja veel eelmises saj lõpul käidud seal silmi pesemas ja tervisevett viimas.
Tegemist on tõenäoliselt II at kuuluva ohvriallikaga, kuid tema austamise komme võib olla varasem.
Võetud riikliku kaitse alla Eesti NSV MN 31. dets 1964. a määrusega nr 573 „Kultuurimälestiste kaitse korraldamise kohta Eesti NSV-s“ (vt Eesti NSV MN määruste ja korralduste kogu nr 51, 31. dets 1964. a, lk 1503 ja Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja nr 1, 4. jaan 1974. a, lk 27).
Mälestise pass on koostatud 1981. a juunis. Passi koostas T. Tamla.
Märkus: passi koostamise momendil oli allikas tähistatud kaitsetahvliga.</span>


source: A
code: 10740
name: Ohvriallikas "Lähtoru allikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 1505
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Allikat on 1910. aastal kirjeldanud Jaan Jung: &#039;&#039;Ohwri- ehk Pühahallikas Koila küla ligidal, mida Lähtoru hallikaks hüütakse. Selle hallika kaldal olla rahwajutu järele püha koht olnud. Ka tulnud sealt inimeste luid maa seest välja.&#039;&#039;</span>


source: A
code: 10742
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 197-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Väikelohuline kultusekivi on avastatud K. Jaanitsa poolt 1970. aastatel. Sarnaselt teiste taoliste väikeselohuliste kultusekividega dateerub ka see I aastatuhat eKr. Muistis on võetud riikliku kaitse alla Rakvere rajooni Täitevkomitee otsusega nr 75-k, 28. märtsist 1978.
Mälestise pass on koostatud Tõnno Jonuksi poolt jaanuaris 1998. Kevadel 1997 oli muistis kaitsetahvliga tähistamata.</span>


source: A
code: 10746
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 532-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on avastatud K. Jaanitsa poolt 1980-ndatel. Sarnaselt teiste väikeselohuliste kultusekividega dateerub ka see I aastatuhat eKr. Muistis on võetud riikliku kaitse alla Rakvere rajooni Täitevkomitee otsusega nr 162, 19. juulist 1984. Mälestise pass on koostatud Tõnno Jonuksi poolt jaanuaris 1998. Kevadel 1997 ei olnud muistis kaitsetahvliga tähistatud.</span>


source: A
code: 10747
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 203-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on kirjeldatud 15. septembril 1977. a  K. Jaanitsa poolt. Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on kõnesolev muistis dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a septembris. Koostas K. Jaanits.</span>


source: A
code: 10748
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 204-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a septembris K. Jaanitsa ja T. Tamla poolt. Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on kõnesolev muistis dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi poolt 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a septembris K. Jaanitsa poolt.</span>


source: A
code: 10749
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 205-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on kirjeldatud 15. septembril 1977. a K. Jaanitsa poolt. Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on kõnesolev muistis dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a septembris. Koostas K. Jaanits.</span>


source: A
code: 10750
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 206-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on kirjeldatud 15. septembril 1977. a K. Jaanitsa poolt. Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on kõnesolev muistis dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Käesolev pass on koostatud 1977. a septembris. Koostas K. Jaanits.</span>


source: A
code: 10751
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 207-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a septembris K. Jaanitsa ja T. Tamla poolt. Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on kõnesolev muistis dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks ENSV TA Ajaloo Instituudi poolt 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a septembris. Koostas K. Jaanits.</span>


source: A
code: 10752
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 208-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on kirjeldatud 15. septembril 1977. a K. Jaanitsa poolt. Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on muistis dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a.
Mälestise pass on koostatud 1977. a septembris. Koostas K. Jaanits.</span>


source: A
code: 10753
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 210-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on avastatud 1977.a. septembris K.Jaanitsa, A.Lavi ja T.Tamla poolt. Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on muistis praeguse uurimisseise põhjal dateeritav I at. e.Kr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977.a.
Mälestise pass on tehtud 1977.a.septembris. Koostas A.Lavi.</span>


source: A
code: 10754
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 211-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a septembris tulevaste Toolse fosforiidikaevanduste piirkonna muinasteaduslikul uurimisel A. Lavi poolt. Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on muistis praeguse uurimisseise põhjal dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on tehtud 1977. a septembris. Koostas A. Lavi.</span>


source: A
code: 10755
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 213-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis avastati K. Jaanitsa poolt 1970-ndatel. Sarnaselt teistele väikeselohulistele kultusekividele dateerub ka see kivi I aastatuhat eKr. Muistis on võetud riikliku kaitse alla Rakvere rajooni Täitevkomitee otsusega nr 75-k, 28. märtsist 1978. Mälestise pass on koostatud Tõnno Jonuksi poolt jaanuaris 1998.
Kevadel 1997 puudus muistisel kaitsetahvel.</span>


source: A
code: 10756
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 214-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on avastatud K. Jaanitsa poolt 1970-ndatel. Sarnaselt teistele väikeselohulistele kultusekividele dateerub ka käesolev kivi I aastatuhat eKr. Muistis on võetud riikliku kaitse alla Rakvere rajooni Täitevkomitee otsusega nr 75-k, 28. märtsist 1978. Mälestise pass on koostatud Tõnno Jonuksi poolt jaanuaris 1998. Kevadel 1997 puudus muistisel kaitsetahvel.</span>


source: A
code: 10757
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 215-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a septembris A. Lavi ja K. Jaanitsa poolt. Analoogiliselt teiste väikeselohuliste kultusekividega on muistis dateeritav I aastatuhandega eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a oktoobris. Koostas K. Jaanits.</span>


source: A
code: 10758
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 216-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Väikeselohuline kultusekivi avastati K. Jaanitsa poolt 1970-ndatel. Sarnaselt teistele väikeselohulistele kultusekividele dateerub ka see kivi I aastatuhat eKr. Muistis on võetud riikliku kaitse alla Rakvere rajooni Täitevkomitee otsusega nr 75-k, 28. märtsist 1978. Mälestise pass on koostatud Tõnno Jonuksi poolt jaanuaris 1998. Kevadel 1997 oli muistis ilma kaitsetahvlita.</span>


source: A
code: 10759
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 217-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis avastati K.Jaanitsa poolt 1970-ndatel. Sarnaselt teistele väikeselohulistele kultusekividele dateerub ka see kivi I aastatuhat e.Kr.  Muistis on võetud riikliku kaitse alla Rakvere rajooni Täitevkomitee otsusega nr. 75-k, 28. märtsist 1978.
Mälestise pass on koostatud Tõnno Jonuksi poolt jaanuaris 1998.
Kevadel 1997 puudus muistisel kaitsetahvel.</span>


source: A
code: 10760
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 221-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis avastati K. Jaanitsa poolt 1970-ndatel. Sarnaselt teistele väikeselohulistele kultusekividele dateerub ka see kivi I aastatuhat eKr. Muistis on võetud riikliku kaitse alla Rakvere rajooni Täitevkomitee otsusega nr 75-k, 28. märtsist 1978. Mälestise pass on koostatud Tõnno Jonuksi poolt jaanuaris 1998. Kevadel 1997 puudus muistisel kaitsetahvel.</span>


source: A
code: 10761
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 222-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis avastati K. Jaanitsa poolt 1970-ndatel. Sarnaselt teistele väikeselohulistele kultusekividele dateerub ka see kivi I aastatuhat eKr. Muistis on võetud riikliku kaitse alla Rakvere rajooni Täitevkomitee otsusega nr 75-k, 28. märtsist 1978.
Mälestise pass on koostatud Tõnno Jonuksi poolt jaanuaris 1998.
Kevadel 1997 puudus muistisel kaitsetahvel.</span>


source: A
code: 10762
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 223-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on avastatud K. Jaanitsa poolt 1970-ndatel aastatel. Sarnaselt teistele väikeselohulistele kultusekividele dateerub ka see kivi I aastatuhat eKr. Muistis on võetud riikliku kaitse alla Rakvere rajooni Täitevkomitee otsusega nr 75-k, 28. märtsist 1978.
Mälestise pass on koostatud Tõnno Jonuksi poolt jaanuaris 1998. Kevadel 1997 oli muistis ilma kaitsetahvlita.</span>


source: A
code: 10763
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 224-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Väikeselohuline kultusekivi avastati K. Jaanitsa poolt 1970-ndatel aastatel. Sarnaselt teistele väikeselohulistele kultusekividele dateerub ka see kivi I aastatuhat eKr. Muistis on võetud riikliku kaitse alla Rakvere rajooni Täitevkomitee otsusega nr 75-k, 28. märtsist 1978. Mälestise pass on koostatud Tõnno Jonuksi poolt jaanuaris 1998. Kevadel 1997 oli muistis kaitsetahvliga tähistamata.</span>


source: A
code: 10764
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 226-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a oktoobris K. Jaanitsa poolt.
Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on muistis dateeritav I aastatuhandega eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks ENSV TA Ajaloo Instituudi poolt 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a oktoobris. Koostas K. Jaanits.</span>


source: A
code: 10765
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 227-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a oktoobris K. Jaanitsa poolt.
Analoogiliselt teiste väikelohuliste kultusekividega on muistis dateeritav I aastatuhandega eKr.  Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a oktoobris. Koostas K. Jaanits.</span>


source: A
code: 10766
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 228-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a oktoobris K. Jaanitsa poolt.
Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on muistis dateeritav I aastatuhandega eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks ENSV TA Ajaloo Instituudi poolt 1977. a.
Mälestise pass on koostatud 1977. a oktoobris K. Jaanitsa poolt.</span>


source: A
code: 10768
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 534-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on avastatud K. Jaanitsa poolt 1980-ndatel aastatel. Sarnaselt teistele väikeselohulistele kultusekividele dateerub ka see kivi I aastatuhat eKr. Muistis on võetud riikliku kaitse alla Rakvere rajooni Täitevkomitee otsusega nr 162, 19. juulist 1984.
Mälestise pass on koostatud Tõnno Jonuksi poolt jaanuaris 1998.
Kevadel 1997 ei olnud muistis kaitsetahvliga tähistatud.</span>


source: A
code: 10770
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 315-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a oktoobris K. Jaanitsa poolt.
Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on muistis dateeritav I aastatuhandega eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestise passi koostamise aeg – oktoober 1978. Koostas K. Jaanits.</span>


source: A
code: 10771
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 316-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1978. a septembris K. Jaanitsa poolt.
Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on muistis dateeritav I aastatuhandesse eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestise passi koostamise aeg – oktoober 1978. Koostas K. Jaanits.</span>


source: A
code: 10772
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 317-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1978. a septembris K. Jaanitsa poolt.
Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on muistis dateeritav I aastatuhandesse eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestise passi koostamise aeg – september 1978. a. Koostas K. Jaanits.</span>


source: A
code: 11343
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1129
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 23 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11321-11343. Kääpad, mis paiknevad põhiliselt kahes reas, loode-kagu suunaliselt on kuju ja suuruse poolest väga sarnased - nad on madalad, laugete nõlvadega ja osaliselt pealt lamedad osaliselt pealt kumerad ning nende jalamid puutuvad kokku. Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 5-7 m. Kääbaste kõrgus on küllalt madal jäädes vahemikku 0,1-0,4 m. Teeäärsed kääpad on väga rikutud. Kõigil kääbastel esineb ka madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on  jälgitavad osaliselt (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11321-11343), mis asub Veski-Piusa-Tuderna maanteest lõuna pool, Piusa raudteejaamast ligikaudu 350 m lõunas. Maastikuliselt paiknevad kääpad Piusa jõe ürgoru põhjaveerul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11321-11343) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 10-11  (käsikiri Ajaloo Instituudis). Omaaegsele kirjeldusele lisatud skeemil on kääbastikus olnud 35 kääbast. Praegu on kääbaste ala tunduvalt rikutud nii kartulikoobaste kui metsateedega, mistõttu osa kääpaid on nähtavasti nii lamedaks tallatud, et need pole metsa all enam jälgitavad. Kääbastele on koostatud pass 1975. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10776
name: Kiviaja asulakoht "Lammasmägi"
type: Asulakoht
alt_id: 1398
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kunda Lammasmägi on Eesti territooriumi üks vanemaid asustuspiirkondi. Väike küngas Kunda külas oli kunagi järvesaar ning seal toimetasid esimesed kütid ja korilased juba alates keskmisest kiviajast. 
Paika on kaevatud üsna palju ning lähemalt on analüüsitud nii keraamikat, luuleide kui ka kiviesemeid. Mitmed luuleiud on saadetud süsinikdateerimisele ning on selgunud, et paik oli kasutuses juba 9. sajandil eKr. Lisaks keskmise kiviaja laagripaigale oli küngas kasutusel ka nooremal kiviajal, sest leiumaterjali hulgas on nii Narva tüüpi kui ka kammkeraamikat. 

(Info pärineb K.Sanderi magistritööst)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistist on uurinud mitmed arheoloogid ja uurijad:
Constantin Grewingk (1881),
Richard Indreko (1933-1937)
Lembit Jaanits (1949 ja 1961)
Tanel Moora ja Kaarel Jaanita (1981)
Kaarel Jaanits ja Agneta Akerlund (1992)
Aivar Kriiska ja Kristjan Sander (2013-2014).

Kunda Lammasmäe uurimisloo kohta võib lähemalt lugeda, näiteks L. Jaanitsa 75. sünnipäevale pühendatud kogumikust ,,De temporibus antiquissimus ad honorem Lembit Jaanits&#039;&#039;, mis on ilmunud sarjas Muinasaja teadus, 8.

Info pärineb K.Sanderi 2014. aastal kaitstud magistritööst, mis on loetav: http://dspace.utlib.ee/dspace/bitstream/handle/10062/41913/Sander_MA14.pdf?sequence=1

Varaseimad süsinikudateeringud on saadud põdraluust ning selle põhjal ulatub inimtegevuse jälg Kunda Lammasmäel juba 9. sajandisse eKr.
(Info pärineb K.Sanderi magistritööst)

Dateering: VII – V aastatuhat eKr.
Võetud riikliku kaitse alla Eesti NSV Ministrite Nõukogu 31. dets 1964. a määrusega nr 573 „Kultuurimälestiste kaitse korraldamise kohta Eesti NSV-s” (vt Eesti NSV MN määruste ja korralduste kogu nr 51, 31. dets 1964. a, lk 1502).</span>


source: A
code: 10777
name: Kiviaja esemete leiukoht
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 1399
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateering: VII – V aastatuhat eKr.
Võetud riikliku kaitse alla Eesti NSV Ministrite Nõukogu 31. dets 1964. a määrusega nr 573 „Kultuurimälestiste kaitse korraldamise kohta Eesti NSV-s” (vt Eesti NSV MN määruste ja korralduste kogu nr 51, 31. dets 1964. a, lk 1502).</span>


source: A
code: 10778
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 318-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1978. a septembris K. Jaanitsa poolt.
Analoogselt teiste väikelohuliste kultusekividega on muistis dateeritav I aastatuhandesse eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestise pass on koostatud 1978. a septembris. Koostas K. Jaanits.</span>


source: A
code: 10783
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1400
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateering: I aastatuhande I pool
Võetud riikliku kaitse alla Eesti NSV Ministrite Nõukogu 31. dets 1964. a määrusega nr 573 „Kultuurimälestiste kaitse korraldamise kohta Eesti NSV-s” (vt Eesti NSV MN määruste ja korralduste kogu nr 51, 31. dets 1964. a, lk 1502).</span>


source: A
code: 10788
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1405
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmet märgib V. Püss „Viru-Nigula kihelkonna kirjelduses“, lk 63 (leide ei märgi). Kalme peaks olema tüüpiline tarandkalme, seega pärit I at esimesest poolest pKr. Kivikalme on võetud riikliku kaitse alla ENSV MN määrusega nr 573, 31. dets 1964. a, nimestikus 1408. Mälestise pass on koostatud 1976. a mais-augustis. Koostas T. Moora.</span>


source: A
code: 10790
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 514-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme avastas Tanel Moora 1976. a mais. Kalmet varem kirjalikes allikates mainitud pole. Väliskuju järgi otsustades on ilmne, et kalme on rajatud meie ajaarvutuse vahetuse paiku, s.o ca II saj eKr – I saj pKr.
Mälestise pass on koostatud 1976. a mais Koostas T. Moora.</span>


source: A
code: 10791
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1411
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi märgib V. Püss, „Viru-Nigula kihelkonna kirjeldus”, lk 76 (käsikiri AI-s). Kultusekivi peaks kuuluma pKr eelse II aastatuhande lõppu või I aastatuhande algusse. Pole võimatu, et paar suuremat lohku on tehtud kivisse mõnevõrra hiljem. Kultusekivi on võetud riikliku kaitse alla ENSV MN määrusega nr 573, 31. dets 1964. a, nimestikus nr 1411. Mälestise pass on koostatud 1976. a mais-augustis. Koostas T. Moora.</span>


source: A
code: 10792
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 515-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi avastas T. Moora 1976. a mais. Seni kivi kirjalikes allikais mainitud ei olnud. Kultusekivi peaks kuuluma II at lõppu või I at algusse eKr. Mälestise pass on koostatud 1976. a mais. Koostas T. Moora.</span>


source: A
code: 10793
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 142-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi avastas 1976. a. V. Lõugas. Kultusekivid peaksid kuuluma m.a. eelsesse aastatuhandesse. Kultusekivi on esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978.a. veebruaris. Mälestise pass on koostatud 1977.a. oktoobris. Koostas T.Moora.</span>


source: A
code: 10794
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 140-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi avastas 1976. a Juta Kornov. Varem kirjanduses mainitud ei ole. Kultusekivid peaksid kuuluma m.a eelsesse aastatuhandesse. Kultusekivi on esitatud kohaliku kaitse alla võtmiseks 1978. a veebruaris ENSV TA Ajaloo Instituudi poolt.
Mälestise pass on koostatud 1977. a oktoobris. Koostas T. Moora.</span>


source: A
code: 10795
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 141-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi avastas 1976. a Juta Kornov. Varem kirjanduses mainitud ei ole. Kultusekivi peaks kuuluma m.a eelsesse aastatuhandesse. Kultusekivi on esitatud kohaliku kaitse alla võtmiseks 1978. a veebruaris ENSV TA Ajaloo Instituudi poolt.
Mälestise pass on koostatud 1977. a oktoobris. Koostas T. Moora.</span>


source: A
code: 10796
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 143-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi peaks kuuluma m.a eelsesse aastatuhandesse.
Kultusekivi on esitatud kohaliku kaitse alla võtmiseks 1978. a veebruaris ENSV TA Ajaloo Instituudi poolt. Mälestise pass on koostatud 1977. a oktoobris. Koostas T. Moora.</span>


source: A
code: 10797
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 144-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi avastas 1976. a. Tanel Moora. Varem kirjanduses mainitud ei ole. Kultusekivi peaks kuuluma II at lõppu või I at algusse eKr. Kultusekivi on esitatud kohaliku kaitse alla võtmiseks 1978. a veebruaris ENSV TA Ajaloo Instituudi poolt.
Mälestise pass on koostatud 1977. a oktoobris. Koostas T. Moora.</span>


source: A
code: 10800
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 136-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi avastas 1976. a Juta Kornov. Varem kirjanduses mainitud ei ole. Kultusekivid peaksid kuuluma m.a. eelsesse aastatuhandesse. Kultusekivi on esitatud kohaliku kaitse alla võtmiseks 1978. a veebruaris ENSV TA Ajaloo Instituudi poolt.
Mälestise pass on koostatud 1977. a oktoobris. Koostas T. Moora.</span>


source: A
code: 10805
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 535-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet on oma 1951. a kaevamisaruandes kirjeldanud M. Schmiedehelm, kes muuhulgas märgib, et kalmekoht olnud üle küntud ning sellest O ja NO poole 25-30 m kauguseni oli põllul suhteliselt palju lahtiseid paekive, mille vahel põlenud luid (aruanne ENSV TA AI arheoloogia sektori arhiivis). Tegemist on tõenäoliselt I at kuuluva tugevasti lõhutud kivikalmega. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestise pass on koostatud 1978. a 1. mail. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10807
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 327-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on avastatud 1978. a juunis T.Tamla poolt. Tegemist on tõenäoliselt I at või II at algusse kuuluva kivikalmega. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestisepass on koostatud 1978. a juunis. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10809
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 176-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud T. Tamla poolt 1977. a juulis.
Analoogiliselt teiste väikeselohuliste kultusekividega on käesolev muistis esialgselt dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10810
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 178-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud T.Tamla poolt 1977.a. juulis. Analoogiliselt teiste väikeselohuliste kultusekividega on käesolev muistis esialgselt dateeritav I at. e.Kr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977.a. Mälestise passi koostas T.Tamla.</span>


source: A
code: 10811
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 328-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1978. a juunis T. Tamla poolt. Taolised kultusekivid on esialgselt dateeritud I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestise pass on koostatud 1978. a juunis. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10812
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 192-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a oktoobris A. Lavi poolt. Taolised kultusekivid on esialgselt dateeritud I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1978. a. juunis. Koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10813
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 193-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivid on avastatud 1977. a oktoobris A. Lavi poolt. Taolised kultusekivid on esialgselt dateeritud I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1978. a. juunis. Koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10814
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 190-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a. septembris A. Lavi pool. Analoogiliselt teiste väikelohuliste kultusekividega on muistis dateeritav I at eKr. Muistis on esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a novembris. Koostas A. Lavi.</span>


source: A
code: 10815
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 172-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud T. Tamla poolt 1977. a juulis.
Analoogiliselt teiste väikeselohuliste kultusekividega on käesolevad muistised esialgselt dateeritavad I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise  pass on koostatud 1977. a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10816
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 173-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud T. Tamla poolt 1977. a juulis. Analoogiliselt teiste väikeselohuliste kultusekividega on käesolevad muistised esialgselt dateeritavad I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10817
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 179-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud T. Tamla poolt 1977. a juulis.
Analoogiliselt teiste väikeselohuliste kultusekividega on käesolevad muistised esialgselt dateeritavad I at eKr.
Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a.
Mälestise pass on koostatud 1977. a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10820
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 184-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud T. Tamla poolt 1977. a juulis. Analoogiliselt teiste väikeselohuliste kultusekividega on käesolev muistis esialgselt dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10822
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 186-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a septembris A. Lavi poolt. Analoogiliselt teiste väikeselohuliste kultusekividega on muistis dateeritav I at eKr. Muistis on esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a novembris. Passi koostas A. Lavi.</span>


source: A
code: 10827
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1464
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pada I linnus on neemiklinnus, mida kaitsevad kolmest küljest Pada jõe org ning sellesse suubuvad sälkorud. Vaid kirdes on linnuseala ühendatud põhja suunas jätkuva kõrgema liivase platooga. Paik, kus nüüd on Tallinn - Peterburi maantee, on vanasti olnud tõenäoliselt looduslik nõgu. Kirde- ja edelaotsal, kus vallid on laugjamad, on vallide ette jäetud väike astang. Ilmselt paiknesid seal sissepääsud linnusesse. Linnuseõu on tasane ja selle pindala on pea 11 000 ruutmeetrit. Linnust ümbritseva ringvalli kõrgus on 1,5 - 3 m ja selles on kaks suuremat ava: üks kirde- ja teine edelaotsas. Üks väiksem ava asub veel linnamäe loodeküljel, kus valliotsad kaarduvad linnuseõue poole. Kuna seal on linnamäe nõlv järsk ning ulatub otse Pada jõe kaldani, võib tegemist olla varuväljapääsuga.
Linnamäe kagukülje vall oli kuhjatud peamiselt liivast, vaid selle alumises osas leidus üsna rohkesti pae- ja raudkive. Vallikuhjatist piiras mõlemalt poolt ühekordne paeplaatidest kivimüür, mis oli säilinud 1,4 m kõrgusena. Valli algne laius oli 3 m. Enne müüride püstitamist oli valli alla kuhjatud kuni 60 cm paksune liivakiht, mis pidevalt õhenedes jätkus valli sisemisest müürist veel 6-7 m linnuseõue suunas. Valli sees ja taga paiknevad paeplaatidega kiilutud postiaugud, millest leitud tukijäänuste söeproov dateeris puitrajatise 11.-13. sajandisse. 
Linnuse kirdenurgas uuritud 2 m laiust ja 8,5 m pikkust väravakäiku ääristas kahelt poolt ühekordne paeplaatidest kuivmüür, mis oli säilinud 1,7 - 1,8 m kõrguselt. Müüre toetas kaks rida vertikaalseid palke, millele osutavad 12 postiaugu jäänused müürisse jätud nišitaolistes süvendites. Käigu põhi oli tasandatud u 20 cm paksuse liivakihiga ning sillutatud paeplaatidega. Arvatavasti kujutas kogu rajatis endast puitkonstruktsiooniga kaetud tunnelitaolist ehitist, mis muuhulgas ka ühendas valliharjal paiknevaid kindlustusi. Võimalik, et algselt asetses värava kohal või kõrval veel mingi kaitseplatvorm või -torn, millele osutavad hulgalised tukijäänused väravakäigu põhjas. 
Väravakoha kaitseks oli linnuse kirdepoolse otsavalli ette jääva astangu servale ehitatud täiendav 1-1,5 m paksune ning 0,5 m kõrguselt säilinud paekivimüür. Sellega moodustus paevallile lisaks täiendavkindlustusvöönd, mis pidi raskendama vaenlase sissepääsu väravale. Väravakäigust ja selle esisest müürist saadud söeproovide põhjal on puitkindlustused rajatud 11. sajandi lõpul või 12. sajandil. 
Linnuse kultuurkihis võib eristada kahte ladestust. Alumine 20-30 cm paksune kiht sisaldas peamiselt 7.-11. sajandi käsitsivalmistatud keraamikat, mis on sarnane Pada asulast saaduga. Selle kihiga seostub ka nelinurkse põhiplaaniga hoonealus, mille kontuurid olid kolmest küljest tähistatud hõredalt asetatud paeplaatidega. Kuna see osa kultuurkihist oli jälgitav ka linnusevalli ning kirdepoolse väravakäigu all, tuleb arvata, et enne kaitserajatiste püstitamist moodustas see ala ühe osa asulast. 
Ülemist kihistust oli võimalik eristada vaid linnusevalli sisejalamil ning seda võib seostada linnuse väljaehitamisega II aastatuhande alguses. Sellesse ajajärku kuuluvad ilmselt ka neli linnuseõuel välja kaevatud ahjualust. Õuel olevate kamardunud kivihunnikute järgi võiks oletada, et neid ahjualuseid on kokku 32. Kirjeldatud etapi ja 12.-13. sajandiga seonduvaid leide on samuti mitmeid. Samuti asub linnusest idas oru vastaskaldal uhke 12.-13. sajandi maa-alune kalmistu.

(Info pärineb E.Tõnissoni teosest &#039;&#039;Eesti muinaslinnad&#039;&#039;)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed proovikaevamised Pada I linnamäel toimusid 1978. ja 1979. aastatel. 1983. aastal kaevati 3 m laiuse tranšeega risti läbi kagupoolne vall ning 1984 - 1985 uuriti väravakohta linnuse kirdenurgas. Töid teostas arheoloog Toomas Tamla.

(Info pärineb E.Tõnissoni teosest &#039;&#039;Eesti muinaslinnad&#039;&#039;)</span>


source: A
code: 10828
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1465
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pada II linnamäge eraldab lõunasse jäävast tasasest põllust 2,5 - 2,8 m kõrgune otsavall. Madalat valli saab jälgida ka linnuse idaserval, kus neemiku looduslik nõlv on mõnevõrra madalam ja laugjam. Valli edelaotsa ja jõeoru vahele jääb u 2 m laune ava, kust tõenäoliselt kuldes sissepääs linnusesse. Linnuseõu hõlmab u 7500 m2 ning on olnud enamjaolt kasutuses põlluna. 
Linnusevallis saab eristada vähemalt kahte ehitusjärku. Esimesel etapil oli vall kuni pooles osas oma kõrgusest kuhjatud liivast ning ülemises osas kaetud kividega. Välisküljelt toetas valli paekividest kuivmüür, mis oli säilinud 1 m kõrgusena. Müürialuse moodustas üks kiht raudkive. Valli siseküljel mingeid kivikonstruktsioone avastada ei õnnestunud, nähtavasti oli õuepoolne külg varisemise vältimiseks kindlustatud puitehitistega, millele viitavad mõned leitud tukid. Kahe, valliga ühes suunas kulgeva söestunud palgi jäänused osutuvad ka valliharjal olnud puitrajatisele, mis pärineb 6.-8. sajandist. Teisel ehitusjärgul on valli kõrgendatud ja laiendatud. Tugevad põlemisjäljed valli sisenõlvale varisenud kividel osutavad tules hävinud puitehitisele. Välisküljel paikneva paemüüri ette kaevati lisaks veel u 2 m laiune ja 1 m sügavune kraav. 
Valli all säilinud 5-10 cm paksune söesegune kiht, kus leidus tukke ja kividega kiilutud postiauke, pärines meie ajaarvamise eelsest ajast. 
Linnuseõue kultuurkiht on väheintensiivne ja õhuke. On leitud vaid ühe koldeaseme või algelise kerisahju jäänused, käsitsi valmistatud savinõude kilde, noatera katke ja raudnõel. Linnusest ida ja kirde poole jääb 4-5 ha suurune II linnusega samaaegne muinasasula, mille põhjapoolne osa hõlmab ka hilisema Pada I linnuse alasid. Asula on söeproovide ja leidude põhjal rajatud 6. või 7. sajandil ning maha jäetud 10.-11. sajandi vahetusel ning sealt on leitud mitmeid koldeasemeid ja seitsme kerisahju jäänused. 

(Info pärineb E.Tõnissoni teosest &#039;&#039;Eesti muinaslinnad&#039;&#039;)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pada II linnamägi asub Pada I linnamäest u 300 m edelas Padaoru veskipaisjärve kaldal. Kaldaäärsel neemikul paiknev linnus on põhjast ja läänest piiratud sügava Pada jõe ürgoruga, mille nõlvade kõrgus on 13-14 m. Idaküljelt eraldab linnust lame sälkorg, mille põhjas kulgeb Padaoru-Sonda maantee.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateering: I aastatuhat
 Võetud riikliku kaitse alla Eesti NSV Ministrite Nõukogu 31. dets 1964. a määrusega nr 573 „Kultuurimälestiste kaitse korraldamise kohta Eesti NSV-s” (vt Eesti NSV MN määruste ja korralduste kogu nr 51, 31. dets 1964. a, lk 1503).</span>


source: A
code: 10846
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2113
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme avastas 1960-ndate keskel T. Moora. senini kalmet kirjalikes allikates mainitud ei olnud. Kalme lõhutud lõunanõlvalt võis avastamise hetkel leida põlenud ja põletamata luid. Väliskuju järgi otsustades on tegemist tüüpilise tarandkalmega, milles võib leiduda matuseid alates meie ajaarvamise vahetusest kuni ajaloolise ajani. Põhiliselt on see rajatud I aastatuhande esimesel poolel pKr. Kalme on võetud riikliku kaitse alla ENSV MN määrusega nr 346 1. augustist 1973. a, nimestikus nr 2113. Mälestise pass on koostatud 1977. a oktoobris. Koostas T. Moora.</span>


source: A
code: 10868
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1486
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suhteliselt kõrge, N-S suunas mõnevõrra ovaalse kivivarega. Jalam on hästi piiritletav, küljed reljeefsed. Eriti selged on N ja W külg. Pealispind on veidi kumer, kaetud tugeva rohukamaraga, millest kohati ulatub läbi raudkivide tippe. Mõõtmed: läbimõõt N-S 14 m, ja O-W 10 m, kõrgus W küljelt 0,80 m. Kalme S poolsesse külge on sisse kaevatud N-S suunaline ristküliku kujuline 5 m pikkune ja 1,5 m laiune süvend (sügavus ca 1,5 m), mille seinad on korralikult paekividega vooderdatud. Arvatavasti on tegemist mingi keldriauguga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on tõenäoliselt I at eKr kuuluva kivikirstkalmega.
6. Võetud riikliku kaitse alla Eesti NSV MN 31. dets määrusega nr 573 „Kultuurimälestiste kaitse korraldamise kohta Eesti NSV-s” (vt Eesti NSV MN määruste ja korralduste kogu nr 51, 31. dets 1964. a, lk 1503 ja Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja nr 1, 4. jaan 1974. a, lk 27).
Mälestise pass on koostatud 1979. a mais. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10869
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1487
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast veidi N-S suunas ovaalset, suhteliselt kõrget kivivaret, mille pind on kaetud tugeva murukamaraga. Kalme servad on selgelt piiritletavad ja kerkivad reljeefselt esile, mõnevõrra laugjam on vaid tema NW serv. Mõõtmed: läbimõõt N-S 16 m; läbimõõt O-W 12 m; kõrgus Oservalt 1,2 m. Kalme pealispinnal paiknevad mõned raudkivid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet on kirjeldanud V. Püss, Viru-Nigula khk kirjelduses 1932. a, lk 50 (käsikiri AI arheoloogia sektori topograafilises arhiivis). Kalme puhul on tegemist tõenäoliselt I at eKr kuuluva kivikirstkalmega. Võetud riikliku kaitse alla Eesti NSV MN 31. dets 1964. a määrusega nr 573 „Kultuurimälestiste kaitse korraldamise kohta Eesti NSV-s” (vt Eesti NSV MN määruste ja korralduste kogu nr 51, 31. dets 1964. a, lk 1503 ja Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja nr. 1, 4. jaan 1974. a, lk 27).
Mälestise pass on koostatud 1978. a juunis. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10870
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1488
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast pikka O-W suunalist varet, mis ulatub peaaegu teeni. Mõõtmed: pikkus 105 m; laius 6-7 m; kõrgus kuni 1,3 m. Kalme pind on kaetud tugeva rohukamaraga, millest siin-seal ulatub välja kive. Pealispinnal ja nõlvadel kasvab tihedalt puid (haavad,lepad) ja võsa. Külgedel on kalme jalamile veetud põldudelt kive. Pole päris selge, kas tegemist ongi kivikalmega. Kalmest tehtud prooviaugust selgus, et kamara all oli ca 20 cm paksuselt paekive, mille all järgnes puutumatu kruus. Võib-olla on tegu vaid loodusliku moodustisega. Siiski võib mingi osa nimetatud vallist kalmet kujutada, aga seda saab selgeks teha vaid põhjaliku uurimistöö tulemusena.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (juhul kui ta seda on) dateering võib ulatuda I at eKr kuni II at alguseni. Võetud riikliku kaitse alla Eesti NSV MN 31. dets 1964. a määrusega nr 573 „Kultuurimälestiste kaitse korraldamise kohta Eesti NSV-s” (vt Eesti NSV MN määruste ja korralduste kogu nr 51, 31. dets 1964. a, lk 1503 ja Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja nr 1, 4. jaan 1974. a, lk 27).
Mälestise pass on koostatud 1978. a juunis. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10871
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 326-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast madalat, O-W suunas piklikku kivivaret mõõtmetega O-W 14,5m ja N-S 10 m, kõrgus ca 30 cm. Kalme N külg, samuti W ja O ots on üsnagi selgelt piiritletavad. Ebamääraseks jääb S külg, kuhu on põllult veetud pae- ja raudkive ning kus on raske eraldada kalme jalamit põllupenrast. Kalme pind on tasane, kaetud tugeva rohukamaraga. Kalme keskele tehtud prooviaugust selgus, et vahetult kamara all algas tihe kivilade, millest ca 25 cm sügavuselt saadi hulgaliselt põletamata luid (muuhulgas kolba tükke) ja mõned nõrgalt põletatud luud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme on avastatud T. Tamla poolt 1978. a. Tegemist on arvatavasti I at kuuluva kivikalmega. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestisele on koostanud passi 1978. a juunis, T. Tamla.</span>


source: A
code: 10872
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 335-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Nimetatakse ka nn Suurvare. Tegemist on suure ovaalse kivivarega, mille pikitelg kulgeb peaaegu NS suunas, kerge kaldega NNW-SSO. Kalme pind on tugevasti kamardunud. Kuna kalmele ja teme jalamile on põldudelt veetud hulgaliselt raudkive on kalme algsed servad raskesti piiritletavad. Reljeefsemalt kerkib esile vaid kalme O-serv. Kalme ligikaudsed mõõtmed: läbimõõt N-S 25 m; läbimõõt O-W 13 m; kõrgus O-küljelt ca 1 m. Kalme N-otsale tehtud prooviaugust selgus, et vahetult kamara all oli 5-10 cm paksuselt paeklibu, millele järgnesid peenemad raudkivid. Viimaste vahelt saadi väike põletamata luukild.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme on dateeritud I at. Kivikalme on avastatud T. Tamla poolt 1978. a. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestisele on koostanud passi 1978. a, T. Tamla.</span>


source: A
code: 10873
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 336-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme paikneb kivikalmest reg nr 10872 ca 40 m S pool. Tegemist on väikese, peaaegu ümmarguse kivivarega, mis on pealt kaetud tugeva rohukamaraga. Kalme servad kerkivad selgelt esile ja tema jalam on selgelt piiritletav. Põlluharimise käigus on kalmet servadest aja jooksul kindlasti maha küntud. Mõõtmed: läbimõõt N-S 7,5 m; läbimõõt O-W 6,0 m; kõrgus 0,95 m. Kalme S ossa ja NW servale on nähtavasti hiljem veetud mõned raudkivid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme on dateeritud I at eKr. Kivikalme on avastatud T. Tamla poolt 1978. a. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestisele on koostanud passi 1978. a, T. Tamla.</span>


source: A
code: 10874
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 325-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suure raudkiviga, mis on pealtvaates ebakorrapärase nelinurga kujuline, pikiteljega N-S suunas. Kivi pealispind on S poole tugevasti kaldu. Selle N,O ja W külg on järgud, S külgpealispinna kaldsuse tõttu madal. N külg on sammaldunud. Mõõtmed: läbimõõt O-W 2,75 m; läbimõõt N-S 3,50 m; ümbermõõt 10,50 m; suurim kõrgus 1,75 m. Kivil on 11 lohku, millest enamus paikneb tema N serval kahel kõrgemal nukil. Kaks lohku paiknevad ka kivi kaldjal pinnal, N servast keskkoha poole. Lohkude mõõtmed: 1) läbimõõt 8 cm, sügavus 3 cm; 2) läbimõõt 5 cm, sügavus 0,6 cm; 3) läbimõõt 4 cm, sügavus 0,4 cm; 4) läbimõõt 4 cm, sügavus 0,3 cm; 5) läbimõõt  5,5 cm, sügavus 1 cm; 6) läbimõõt 5 cm, sügavus 0,5 cm; 7) läbimõõt 6 cm, sügavus 1,1 cm; 8) läbimõõt 4 cm, sügavus 0,3 cm; 9) läbimõõt 5 cm, sügavus 0,4 cm; 10) läbimõõt 6,5 cm, sügavus 0,8 cm; 11) läbimõõt 5,5 cm, sügavus 1,0 cm.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on dateeritud I at eKr. Kivi on avastatud T. Tamla poolt 1978. a. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestisele on koostanud passi 1978. a, T. Tamla.</span>


source: A
code: 10875
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 329-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on dateeritud I at eKr. Kivi on avastatud T. Tamla poolt 1978. a. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestisele on koostanud passi 1978. a, T. Tamla.</span>


source: A
code: 10876
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 333-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suure ebakorrapärase trapetsi kujulise raudkiviga, mille pikitelg kulgeb O-W suunas, kerge kaldega NNO-SWW. Kivi pealispind on konarlik, O suunas mõnevõrra langev. Ka kivi W poolne ots langeb veidi, nii et pealispinna W poolsesse ossa moodustub kõrgem nukk. Küljed on peaaegu püstloodjad, vaid N külg on mõnevõrra laugjam. Pind on kaetud samblaga. Mõõtmed: pikkus 5,6 m; laius W otsalt 3,45 m; laius O otsalt 2 m; ümbermõõt 15 m; suurim kõrgus 2,1 m. Kivi pealispinnal on 9 lohku, millest 8 paiknevad W poolses osas kõrgemal nukil. Üks lohk paikneb madalamal O poolsel otsal. Ühe lohu põhjast W osas on välja murdunud või raiutud rombjas tükk.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on dateeritud I at eKr. Kivi on avastatud T. Tamla poolt 1978. a. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestisele on koostanud passi 1978. a, T. Tamla.</span>


source: A
code: 10881
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 341-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suure, kuid mitte eriti kõrge, lameda raudkiviga, mille pikitelg kulgeb NW-SO suunas. Kivi küljed on järsud, pealispinna S poolne osa lame, SO poole langev. NW poolses otsas moodustub pealispinnal kaks astangut. Mõõtmed: läbimõõt NW-SO 4,6 m; NO-SW 3,0 m; suurim kõrgus 1,2 m. Kivil on üks lohk (läbimõõt 6 cm; sügavus 1,1 cm), mis paikneb peaaegu pealispinna keskosas, kõrgemal nukil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on dateeritud I at eKr. Kivi on avastatud T. Tamla poolt 1979. a. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1979. a. Mälestisele on koostanud passi 1979. a, T. Tamla.</span>


source: A
code: 10884
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 560-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on madala lameda raudkiviga, mis on pealtvaates ebakorrapärase muna kujuline. Kivi pikitelg kulgeb NW-SO suunas, kusjuures tema jämedam ots jääb NW poole. Järsumad on kivi SO ots ja SW külg, kuna NW ots ja NO külg on laugjad. Pealispind langeb mõnevõrra NW poole. Umbes pealispinna keskosast on kivi pinnalt ära tulnud kaks väikest õhukest lõhmu. Mõõtmed: läbimõõt NW-SO 3,15 m; laius NW otsalt 2,55 m; ümbermõõt 8,75 m; suurim kõrgus 0,4 m. Kivil on 111 lohku, mis paiknevad tihedalt kivi pealispinnal, tema SO otsal ja NO serval. Mitu lohku on kivi laugjamal NO küljel Kivi NW otsal ja SW küljel on vaid mõni lohk. Kivi SW küljel on üks lohk poolik, NO küljel kaks lohku teineteisega ühendatud madala soonega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on dateeritud I at eKr. Kivi on avastatud H. Joonuksi poolt 1978. a. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1978. a. Mälestisele on koostanud passi 1978. a, T. Tamla.</span>


source: A
code: 10887
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 561-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoht on avastatud 1981. a aprillis T. Tamla poolt. Passi koostamise käigus korjati põllult mõned savinõukillud (leiud AI nr 5112:1-2). Tegemist on tõenäoliselt I at II poolde ja II at algusesse kuuluva muinasasulaga. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1981. a. Mälestis pass on koostatud 1981. a juunis.</span>


source: A
code: 10888
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 371-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme avastas 1979. a T. Tamla. Tegemist on tõenäoliselt I at eKr või I at algusesse kuuluva kivikalmega. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1979. a. Mälestise pass on koostatud 1979. a mais. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10891
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 374-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on keskmise suurusega, põhiplaanilt ebakorrapärase kujuga raudkiviga (nn rabakivi), mille pikitelg kulgeb ida-lääne suunas. Pealispind on äärmiselt ebatasane ja ida suunas langev. Kivil on üks lohk (läbimõõt 6 x 6,5; sügavus 1,1 cm), mis paikneb pealispinna läänepoolses osas kõrgemal nukil. Kivi küljed ja osa pealispinda on sammaldunud.
Kivi mõõtmed: läbimõõt ida-lääne suunas 3,65 m; läbimõõt põhja-lõuna suunas 2,35 m; suurim kõrgus 1,3 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud T. Tamla poolt 1979. a. Taolised kultusekivid on esialgu dateeritud I at eKr.  Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1979. a. Mälestise pass on koostatud 1979. a sept.  Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10892
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 562-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on keskmise suurusega, ebakorrapäraselt ovaalse raudkiviga, mille pikitelg kulgeb kirde-edela suunas. Kivi otsad on järsud, küljed kergelt kaldu, mistõttu pealispinnale moodustub lame hari. Küljed on tugevasti sammaldunud. Kivi mõõtmed: pikkus 3,5 m; laius keskoses 2,7 m; suurim kõrgus 1,3 m. Kivil on üks ilmekas lohk, mis paikneb pealispinna edelapoolses otsas piki kivi kulgeval harjal. Lohu läbimõõt on 6 cm, sügavus 1,5 cm.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud T. Tamla poolt 1981. a. Muistis on esialgselt dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1981. a. Mälestise pass on koostatud 1988. a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10895
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 151-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on arvatavasti muinasaja lõpu ja keskaega kuuluva asulakohaga. Asulakoht on avastatud T. Tamla poolt 1977. a juulis.Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977.a. Mälestisele on koostatud pass 1977. a T. Tamla poolt.</span>


source: A
code: 10897
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 150-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on keskmise suurusega ebakorrapäraselt ovaalse raudkiviga, mille pikitelg kulgeb NO-SW suunas. Kivi küljed on järsud, eriti tema SW ots, mis on peaaegu püstloodjas. Pealispind on kumer ja kivi struktuurist sõltuvalt konarlik. N ja O külg on sammaldunud. Mõõtmed: läbimõõt NO-SW 2,60 m; läbimõõt SO-NW 2,10 m; ümbermõõt 7,25 m; suurim kõrgus 1,20 m. Kivil on 15 lohku, mis paiknevad pealispinna kõrgemas osas, v.a kaks lohku, mis on madalamal N serval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on dateeritud I at eKr. Kivi on avastatud T. Tamla poolt 1977. a. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a.

1970. aastatel sai alguse arheoloogiamälestistele teaduslike passide koostamine. Enamasti tegid mälestistele passe tegevarheoloogid või kirjeldati mälestisi tegevarheoloogide juhendamisel. Mälestisele Kultusekivi (reg nr 10897) koostati selline pass 1977. aastal arheoloog T. Tamla poolt.

Pass on ajalooline dokument, milles märgitud kaitse-eeskirjad ei kehti (nt kaitsevöönd). Enne Eesti Vabariigi taastamist muinsuskaitse all olnud mälestised võeti uue õigusaktiga (vt määrus Mälestise lehe päises) Muinsuskaitseseaduse alusel kaitse alla ning mälestiste kaitse korraldamine lähtub kehtivast seadusest. Kinnismälestise kaitsevöönd on 50 m alates mälestise välispiirist kui ei ole määratletud teisiti (Muinsuskaitseseadus § 25).</span>


source: A
code: 10898
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 152-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suure rabakiviga, pikiteljega N-S suunas. Kivi küljed on suhteliselt järsud, eriti W ja S külg. N küljel tõuseb kivi järsult vaid ca poole peale oma suurimast kõrgusest ja moodustab seejärel laugja kaldpinna nii, et kivi pealispinnal S poolsel serval kujuneb kõrgem lame SOO-NWW suunaline hari. Kivi pealispind ja küljed on tugevasti sammaldunud. Mõõtmed: läbimõõt O-W suunas 4,45m; läbimõõt N-S suunas 5,10 m; suurim kõrgus 1,80 m.
Kivil on 87 lohku, mis paiknevad üle kogu pealispinna nii harjal kui ka laugjal küljel. Ka kivi järsul vertikaalsel S küljel paikneb 19 lohku. 2 lohku kivi harjal ja kivi N poolsel laugjal küljel on omavahel ühendatud madala soonega. Kuna kivi on tugevasti murenenud, siis on mitmed lohud konarlike servade ja põhjadega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on dateeritav I at eKr.

1970. aastatel sai alguse arheoloogiamälestistele teaduslike passide koostamine. Enamasti tegid mälestistele passe tegevarheoloogid või kirjeldati mälestisi tegevarheoloogide juhendamisel. Mälestisele Kultusekivi (reg nr 10898) koostati selline pass 1977. aastal arheoloog T. Tamla poolt.

Pass on ajalooline dokument, milles märgitud kaitse-eeskirjad ei kehti (nt kaitsevöönd). Enne Eesti Vabariigi taastamist muinsuskaitse all olnud mälestised võeti uue õigusaktiga (vt määrus Mälestise lehe päises) Muinsuskaitseseaduse alusel kaitse alla ning mälestiste kaitse korraldamine lähtub kehtivast seadusest. Kinnismälestise kaitsevöönd on 50 m alates mälestise välispiirist kui ei ole määratletud teisiti (Muinsuskaitseseadus § 25).</span>


source: A
code: 11561
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 996
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kolmest ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11561-11533). Kääpa reg nr 11561 läbimõõt on ligikaudu 14 m ja kõrgus 1,9 m. Kääbas on üsna lõhutud ning tema mõõdud võib määrata vaid ligikaudselt. Kääpa põhja- ja loodeküljel ning lääneküljel esineb madalaid lohke. Paremini on säilinud kääpa lõunapoolne osa, mille järgi kääbas on olnud üsna kõrge ning järsunõlvaline. Kääpa lõunajalamit on põlluharimisel mõnevõrra küntud. Kääbaste vahelisele alale on kunagi kaevatud kartulikoopaid. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11561-11563), mis paikneb Võru-Räpina maantee ja Jaama-Rahumäe teeristist loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu saviliivasel künklik-lainjal tasandikul, Võhandu jõe orust ligi 150 m lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11561-11563) on lähemalt kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 29 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpad on ümberringi küntud, mistõttu on muutunud nende kujugi. Ka olevat neid asjaarmastajad kaevamas käinud, kuid leidude kohta puuduvad andmed. Rahvapärimuses räägitakse, et kääbas reg nr 11563 alla olevat maetud keegi rootsi kindral, millest ka koha nimetus „Kindralihaud“. Mälestisele on 1972. a septembris koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11562
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 997
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kolmest ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11561-11533). Kääpa reg nr 11562 läbimõõt on ligikaudu 7 m ja kõrgus 1-1,1 m. Kääbas on üsna lõhutud, säilinud osas on ta laugenõlvaline ning madalavõitu. Kääpa lääneossa on põllult kive korjatud. Kääbaste vahelisele alale on kunagi kaevatud kartulikoopaid. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11561-11563), mis paikneb Võru-Räpina maantee ja Jaama-Rahumäe teeristist loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu saviliivasel künklik-lainjal tasandikul, Võhandu jõe orust ligi 150 m lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11561-11563) on lähemalt kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 29 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpad on ümberringi küntud, mistõttu on muutunud nende kujugi. Ka olevat neid asjaarmastajad kaevamas käinud, kuid leidude kohta puuduvad andmed. Rahvapärimuses räägitakse, et kääbas reg nr 11563 alla olevat maetud keegi rootsi kindral, millest ka koha nimetus „Kindralihaud“. Mälestisele on 1972. a septembris koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11563
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 998
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kolmest ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11561-11533). Kääpal reg nr 11563 kasvab üksik suur mänd, mis on looduskaitse all. Kääbas on põlluharimisega ovaalseks küntud, kuid algselt on ta siiski olnud ümmargune. Praegu on kääbas loode-kagu suunas piklik, pikkusega 7 m, laiusega umbes 4-5 m ja kõrgusega 0,7-1 m. Rahvapärimuses on see koht tuntud „Kindralihaua“ nime all. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11561-11563), mis paikneb Võru-Räpina maantee ja Jaama-Rahumäe teeristist loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu saviliivasel künklik-lainjal tasandikul, Võhandu jõe orust ligi 150 m lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11561-11563) on lähemalt kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 29 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpad on ümberringi küntud, mistõttu on muutunud nende kujugi. Ka olevat neid asjaarmastajad kaevamas käinud, kuid leidude kohta puuduvad andmed. Rahvapärimuses räägitakse, et kääbas reg nr 11563 alla olevat maetud keegi rootsi kindral, millest ka koha nimetus „Kindralihaud“. Mälestisele on 1972. a septembris koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11564
name: Ohverdamiskoht
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 1013
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohverdamiskoht on maa-ala Võhandu jõe pervel, avatud maastikul. Ohverdamiskoha jõepoolses servas kasvavad suured tammed (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohverdamiskoht asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Ohverdamiskoht  paikneb Jaama-Rahumäe maanteest kagu pool, vahetult Võhandu jõe ääres. Maastikuliselt asub Ohverdamiskoht Võhandu jõe kalda kõrgel pervel, mälestise Pelgupaik (reg nr 11565) vahetus läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohverdamiskoht kuulub II aastatuhandesse. Ohverdamiskoha ja Pelgupaiga (mälestis reg nr 11565) kohta on andmeid O. Ugarti Põlva kihelkonna kirjeldus 1922. a lk 43 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Võhandu kõrgel kaldal kasvavad mõned vanad tammed, mis rahvajutu järgi ohverdamiskohaks olnud. Hiljem on kogu kallas Rahumäe mõisapargiks muudetud. All kaldas on koobas, mis sõja ajal peidukohaks on olnud. Mälestisele on 1978. a septembris koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11565
name: Pelgupaik
type: Pelgupaik
alt_id: 1012
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pelgupaik on Võhandu jõe veepiirist umbes 1 m loode pool, liivasse uuristatud koobas, mis aga praegu on täis varisenud. Pelgupaiga asukohana tuleb arvesse umbes 5 m laiune ala kogu kalda kõrguses. Nähtaval on siin punane ja valge liiv. Pelgupaiga ümber kasvab rohkesti lehtpuid (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pelgupaik asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Pelgupaik paikneb Jaama-Rahumäe maanteest kagu pool, vahetult Võhandu jõe ääres. Maastikuliselt asub Pelgupaik Võhandu  jõe kõrge kalda sees, mälestise Ohverdamiskoht (reg nr 11564) vahetus läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pelgupaik kuulub II aastatuhandesse. Pelgupaiga ja Ohverdamiskoha (mälestis reg nr 11564) kohta on andmeid O. Ugarti Põlva kihelkonna kirjeldus 1922. a lk 43 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et all kaldas on koobas, mis sõja ajal peidukohaks on olnud ja Võhandu kõrgel kaldal kasvavad mõned vanad tammed, mis rahvajutu järgi ohverdamiskohaks olnud. Hiljem on kogu kallas Rahumäe mõisapargiks muudetud. Mälestisele on 1978. a septembris koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10899
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 153-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suure suhteliselt madala lameda rabakiviga, mille pealispind on tasane, küljed järsud. Pealt ja servadelt on lahti tulnud mitu lõhmu. Kivi küljed ja pealispind on tugevasti sammaldunud. Mõõtmed: läbimõõt N-S 4,85 m; läbimõõt O-W 5,30 m; kõrgus Sservalt 0,90 m. Kivil on 85 lohku, mis koonduvad peamiselt tema S nurgale. Üksik eraldi lohk paikneb ka kivi N osas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on dateeritud I at eKr. Kivi on avastatud T. Tamla poolt 1977. a. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. 

1970. aastatel sai alguse arheoloogiamälestistele teaduslike passide koostamine. Enamasti tegid mälestistele passe tegevarheoloogid või kirjeldati mälestisi tegevarheoloogide juhendamisel. Mälestisele Kultusekivi (reg nr 10899) koostati selline pass 1977. aastal arheoloog T. Tamla poolt.
Pass on ajalooline dokument, milles märgitud kaitse-eeskirjad ei kehti (nt kaitsevöönd). Enne Eesti Vabariigi taastamist muinsuskaitse all olnud mälestised võeti uue õigusaktiga (vt määrus Mälestise lehe päises) Muinsuskaitseseaduse alusel kaitse alla ning mälestiste kaitse korraldamine lähtub kehtivast seadusest. Kinnismälestise kaitsevöönd on 50 m alates mälestise välispiirist kui ei ole määratletud teisiti (Muinsuskaitseseadus § 25).</span>


source: A
code: 10900
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 154-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on madala ebakorrapärase kujuga raudkiviga, mille küljed on suhteliselt laugjad, mõnevõrra järsum on vaid NOO külg. Kivi pikitelg kulgeb SSO-NNW suunas. Kivi pealispind on ebatasane, kerge langusega N suunas. Peaaegu kivi keskosas paikneb madal ebakorrapärane looduslik lohk. Kivil on kolm lohku, millest selgeim paikneb kivi SO nurgal, kaks ebamäärasemat kivi SW ja W serval. Mõõtmed pikkus NNW-SSO suunas 2,65 m; laius NOO-SWW suunas 2,10 m; suurim kõrgus SO nurgalt 0,52 m; ümbermõõt 7,45 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a juulis T. Tamla poolt. Analoogiliselt teiste kultusekividega on käesolev muistis esialgselt dateeritavad I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise  pass on koostatud 1977. a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10901
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 155-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on hiigelsuure rändrahnuga, pikiteljega O-W suunas. Kivi on põhiplaanilt ebakorrapäraselt munaja kujuga, laiema otsaga W poole. Kivi otsad ja S külg on järsud, peaaegu püstloodjad, N külg mõnevõrra laugjam. Kivi pealispinna võib tinglikult jaotada kahte ossa. W otsal on see ca 1/3 ulatuses kivi pikkusest lame ja üsna tasane. O-poolne osa langeb väikese astanguna madalamaks ja moodustab lameda O-W suunalise harja. Lamedamat W poolset osa on varem kasutatud jaanitulealusena, mille tagajärjel see on mitmelt poolt pragunenud ja pealispinnalt on lahti tulnud väiksemaid kivikilde. Mõõtmed: pikkus 6,93 m; laius W otsal 4,35 m; suurim kõrgus SW nurgal 2,75 m; ümbermõõt maapinnal 17,3 m. Kivil on 10 lohku, millest suurim paikneb tema madalamal O poolsel osal; ülejäänud paiknevad kivi kõrgemal W osal ja on üsna nõrgad ning madalad, mõned vaid vaevumärgatavad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a juulis T. Tamla poolt. Analoogiliselt teiste kultusekividega on käesolev muistis esialgselt dateeritavad I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise  pass on koostatud 1977. a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10902
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 156-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on madala ebakorrapäraselt ovaase raudkiviga pikiteljega NO-SW suunas. Pealispind on tasane, kergelt SO poole langev. Küljed on järsud, vaid SO serv sulab maapinnaga kokku. Kivi SO servalt on lahti tulnud ca 0,5-0,75 m läbimõõduga lõhm. Mõõtmed: läbimõõt NO-SW suunas 2,25 m; läbimõõt SO-NW suunal 1,50 m; kõrgus SW otsal 0,54 m; ümbermõõt 5,60 m. Kivil on üks lohk, mis paikneb tema NNO nurgal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a juulis T. Tamla poolt. Analoogiliselt teiste kultusekividega on käesolev muistis esialgselt dateeritavad I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10903
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 157-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on keskmise suurusega ovaalse põhiplaaniga raudkiviga, mille pikitelg kulgeb N-S suunas. Kivi pealispind on kumer, N osas on lahti tulnud suur ca 25 cm paksune lõhm, nii et tervene on säilinud vaid kivi S poolne osa ca 1/3 pealispinna ulatuses. Kivi S ots on järsk, ülejäänud küljed tõusevad kergelt kaldega üles. Mõõtmed: läbimõõt N-S suunas 2,6 m; läbimõõt O-W suunas 1,55 m; suurim kõrgus 1,10 m; ümbermõõt 6,90 m. Kivi kõrgeimal tervena säilinud osal on üks lohk (läbimõõt 4,5 cm, sügavus 0,4 cm)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a juulis T. Tamla poolt. Analoogiliselt teiste kultusekividega on käesolev muistis esialgselt dateeritavad I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise  pass on koostatud 1977. a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 10904
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 158-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on keskmise suurusega põhiplaanilt korrapäratu viisnurga kujulise raudkiviga. Kivi küljed on järsud, pealispind tasane, kuid langeb üsna järsult NO suunas. Kivi SW nurgale moodustub kõrgeim tipp, millel paikneb üks lohk (läbimõõt 5 cm, sügavus 0,6 cm). Teine ebamäärasem lohk (läbimõõt 0,4 cm, sügavus 0,3 cm) asetseb eelmisest kümmekond cm allpool.Kivi mõõtmed: läbimõõt N-S 2,6 m, läbimõõt O-W 2,5 m, Kõrgus SW otsal 1,3 m, kõrgus NO otsal 0,45 m, ümbermõõt 7,5 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Analoogiliselt teiste muististega on kultusekivi dateeritav I at eKr.</span>


source: A
code: 10905
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 159-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on keskmise suurusega kergelt munaja raudkiviga, pikiteljega NW-SO. Kivi küljed on järsud, NW ots laugjas. Pealispind on kergelt kumer. SW küljelt on lahti tulnud kiilukjuline lõhm. Kivil on neli väikest madalat lohku, neist kolm kivi pealispinnal keskosas, üks ebamäärane lohk kivi SO otsal. Mõõtmed: läbimõõt NW-SO 2,9 m, läbimõõt SW-NO 2,1 m, suurim kõrgus 0,83 m, ümbermõõt 8,3 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on dateeritav I at eKr.</span>


source: A
code: 10906
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 160-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ebakorrapärase trapetsi kujulise lameda raudkiviga pikiteljega O-W suunas. Kivi küljed on järsud, O ots laugjas. Pealispind on tasane, keskelt veidi nõgus, kerge kaldega S poole. Kivil on kolm lohku , mis koonduvad kõrgeimale NW nukile. Neist kaks väikest on kausjad, suurim lameda põhjaga. Kivi mõõtmed: läbimõõt O-W 2,55 m, pikkus W küljelt 2,4 m, pikkus O küljelt 1,45 m, suurim kõrgus 0,9 m, ümbermõõt 7 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on dateeritav I at eKr.</span>


source: A
code: 10907
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 161-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on keskmise suurusega kergelt munaja raudkiviga, pikiteljega N-S suunas. Kivi O külg tõuseb kaldu üles, W külg on järsk. Kuna kivi keskosast on lahti tulnud sügav (ca 70 cm) kiilukujuline lõhm, moodustab tema pealispinnal kumer N-S sunaline hari. Väiksem lõhm on lahti tulnud ka kivi N otsalt. Mõõtmed: läbimõõt N-S 4,1 m, läbimõõt O-W 2,4 m, suurim kõrgus SO nukalt 1,1 m, ümbermõõt 10,6 m. Kivil on kaks väikest lohku (läbimõõt 5,5 cm x 5 cm, sügavus 0,6 cm ja läbimõõt 4,5 cm sügavus 0,5 cm), mis paiknevad pealispinna N poolses osas kõrgemal kahe lõhmu vahelisel nukil. Kivi O ja W külje vastu on veetud vähesel määral väikesi põllukive.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on dateeritav I at eKr.</span>


source: A
code: 10908
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 162-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on lameda kergelt munaja raudkiviga, mille pikitelg kulgeb NNO-SSW suunas. Kivi küljed on järsud, pealispind lame, veidi N poole langev. Kivi S-poolselt osalt on lahti tulnud suurem ca 1 m läbimõõduga lõhm, ning kogu pealispinda iseloomustab ebatasasus - palju lohke ja pragusid. Mõõtmed: läbimõõt NNO-SSW - 3,55 m, läbimõõt SOO-NWW - 2,95 m , suurim kõrgus 1,15 m, ümbermõõt 10,3 m. Kivil on kolm lohku, neist kaks tema S nurgal, üks ebamäärane keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud T. Tamla poolt 1977. a juulis Analoogiliselt teiste väikeselohuliste kultusekividega on käesolev muistis esialgseil andmeil dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a. Koostaja T. Tamla.</span>


source: A
code: 10909
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 163-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on madal, ebakorrapärase kujuga lame raudkivi. Kivi S ja W serv on järsud, N ja O külg mõnevõrra laugjad, pealispind lame, kuid ebatasane ja pragunenud. Kivi pealispinnal ja külgedel esineb vähesel määral sammalt, NW otsas on väike laugjas astang. Kivil on kolm lohku, neist kaks paiknevad  peaaegu kivi keskosas. Kolmas, muidu kõige selgem lohk asetseb vahetult astangu serval ja tema üks serv on seetõttu ebamäärane. Kivi mõtmed: läbimõõt O-W 2,7 m, läbimõõt N-S 2,6 m ,suurim kõrgus S serval 1 m , ümbermõõt 9,6 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a T. Tamla poolt. Analoogiliselt teiste kultusekividega on käesolev muistis dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a.</span>


source: A
code: 10910
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 164-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suure lameda raudkiviga, mille pikitelg kulgeb N-S suunas. Kivi on põhiplaanilt piklik-ovaalne, korrapäratu viisnurga kujuline. Küljed on järsud, pealispind lame, vaid kivi W serval langeb laugjalt alla ca poole kivi kõrguseks. Kivi on pealt ebatasane, lõhestatud pragudest, mitmelt poolt on lahti tulnud lõhme. Mõõtmed: pikkus 4,4 m, laius 3,6 m, suurim kõrgus S nurgal 1,4 m, ümbermõõt 11,7 m. Kivil on kolm lohku, millest üks paikneb pealispinna keskosas, teised vastavalt kivi S ja N otsal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud 1977. a T. Tamla poolt. Analoogiliselt teiste kultusekividega on käesolev muistis dateeritav I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a. Mälestise pass on koostatud 1977. a.</span>


source: A
code: 10911
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 377-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suure ebakorrapärase kujuga raudkiviga, mille pikitelg kulgeb NO-SW suunas. Kivi küljed on järsud, peaaegu püstloodjad, pealispind lame, veidi NO poole langev. Pealispinna NO poolselt osalt on lahti tulnud lai õhuke lõhm. Mõõtmed: läbimõõt NO-SW 4,3 m, läbimõõt NW-SO 3,3 m, suurim kõrgus 1,8 m. Kivil on 13 lohku, mis paiknevad üle kogu pealispinna, koondudes enamikus kõrgemasse SW ossa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud T. Tamla poolt 1979. a. Analoogiliselt teiste kultusekividega on antud muistis esialgselt dateeritud I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1979. a. Mälestisele on koostanud passi 1979. a, T. Tamla.</span>


source: A
code: 10912
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 378-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suure ebakorrapärase põhiplaaniga raudkiviga. Kivi S külg on suhteliselt järsk, NW ja NOO külg aga laugjad, moodustades üleval kitsa NWW-SSO suunalise harja. Sellest tulenevalt kivil lame pealispind praktiliselt puudub. Mõõtmed: läbimõõt O-W 3,75 m, läbimõõt N-S 2,8 m, suurim kõrgus 1,65 m. Kivil on üks lohk (läbimõõt 4,5 x 5,0 cm, sügavus 0,7 cm), mis paikneb tema teravalt etteulatuval SWW poolsel nukil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on avastatud T. Tamla poolt 1979. a. Analoogiliselt teiste kultusekividega on antud muistis esialgselt dateeritud I at eKr. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1979. a. Mälestisele on koostanud passi 1979. a, T. Tamla.</span>


source: A
code: 10913
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 379-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suure ebakorrapärase kolmnurga kujulise raudkiviga, mille pikitelg kulgeb NW-SO suunas. Kivi küljed on järsud, peaaegu püstjad, pealispind lame, mõnevõrra SO suunas langev. SO nurgalt on lahti murdunud kiilukujulune lõhm. Mõõtmed: pikus NW-SO 3,3 m, laius NW otsal 3,0 m, suurim kõrgus 1,2 m. Kivil on kaks lohku, mis paiknevad tema N poolsel nurgal. Mõõtmed: 1) läbimõõt 6,5 cm; sügavus 1,2 cm; 2) läbimõõt 5,5 cm; sügavus 0,9 cm. Kuna tegemist on rabakiviga on tema pealispind äärmiselt ebatasane ja murenenud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on dateeritud I at eKr. Kivi on avastatud T. Tamla poolt 1979. a. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1979. a. Mälestisele on koostanud passi 1979. a, T. Tamla.</span>


source: A
code: 10914
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 380-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suure raudkiviga, mille pikitelg kulgeb N-S suunas. Tema N ja S ots on järsud, W ja O külg mõnevõrra laugjamad. Pealispind on lame, W suunas kaldu. Mõõtmed: pikkus W-S 3,2 m; laius N otsalt 1,4 m; laius S otsalt 3 m; suurim kõrgus S otsalt 1,3 m. Kivil on 11 lohku, mis paiknevad enamikus pealispinna kõrgemal O poolsel serval ja kivi keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on dateeritud I at eKr. Kivi on avastatud T. Tamla poolt 1979. a.  Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1979. a. Mälestisele on koostanud passi 1979. a, T. Tamla.</span>


source: A
code: 11575
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 1014
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvrikivi kujutab endast suuremat raudkivi, mille konarlik pind on suures osas kaetud samblaga. Kivi ümbermõõt on 50 cm kõrgusel maapinnast 7,2 m, maapinna lähedal aga 9 m. Kivi suurim kõrgus on 1,1 m, laius 2,46 m ning pikkus 3,2 m, kusjuures pikem on kirde-edela suunas. Kivi pealispind on kirde poole veidi kaldu. Kivi ümber on rohkesti väiksemaid kive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas, Suure-Veerksu külas põllu ja metsa piiril kuivenduskraavi lähedal. Kivist kagupool maapind mõnevõrra tõuseb.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvrikivi kuulub II aastatuhandesse. Mälestisele on 1976. a septembris koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11576
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha tuumik kujutab avatud maastikku, mis asub kahe talu hoonete vahel ja ümbruses. Asulakoha ala on ümbritsevast maapinnast vaevumärgatavalt tumedam. Võib täheldada põlenud kive, sütt ja loomaluid (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Võrumaal. Räpina kihelkonnas. Mälestis paiknev Võhandu jõe oru põhjanõlval, Lokuta külavaheteest 50 m lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestise võib dateerida leidude põhjal hilisrauaaega ja ajaloolisse aega (11.-18. saj). Muistise avastasid 7. mail 1996. a arheoloogid A. Tvauri ja A. Vindi. Asulakoha alal oli avastamise ajal osalt heinamaa, osalt  küntud põld ja osaliselt talivilja all. Ülevaatuse käigus leiti  keraamikat (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11577
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1008
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmena on kasutatud loode-kagu suunalist kruusaseljakut, mis on ümbritsevast maapinnast keskmiselt vaid 0,5 m kõrgem. Seljakust pikkusega 70-80 m ja laiusega 30-40 m on kalmena kasutusel olnud tema kagupoolne osa, mille pikkus on ligikaudu 40-50 m. Kalmistu kagupoolne osa on kamardunud, samuti on kamardunud ka kunagise kruusaaugu põhi ja servad. Kalme lõunaservas on kivirist, mille säilinud osa kõrgus on 62 cm. Alumise osa laius on 40 cm, ülemise osa laius 21 cm. Risti esikülg on lame, töödeldud, tagumine külg kumer ja töötlemata (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kalmistu paikneb künklikul tasandikul Võhandu jõe orust lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub 15.-18. sajandisse ning paistab olevat olnud tüüpiline külakalmistu. Kalmistut on kirjeldanud O. Ugart, Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 47 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus märgib, et kalmest on leitud mitmesuguseid esemeid. Kalmistu alalt on aega-ajalt luid ikka leitud. 1935. a satuti seljaku loodepoolses osas oleva kruusaaugu laiendamisel kagu poole ühe lapse luustikule, leiti ka mõned koljutükid. Samal aastal inspekteeris sea kohta ja tegi väiksemaid proovikaevamini O Saadre (inspektsiooni ja kaevamisaruanne Ajaloo Instituudis). Lisaks kuudele leiti ka üksikuid kõdunenud puutükke, mis olid kirstude jäänused. Mälestisele passi koostamise ajal, 1978. a mais, rääkis toonane Kissa talu perenaine, et kalmistust olevat leitud ka ühest puust õõnestatud kirstujäänused. Mälestisele on 1978. a koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11578
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht paikneb tasasel maal, Tooste-Kureküla teest 30 m lõuna pool, ulatudes kuni 70 m laiusele alal 200 m lõuna poole. Asulakoha alal on maapind pruunika värvusega, ainult vaevumärgatavalt tumedam kui mujal (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb endise jaotuse järgi Räpina kihelkonnas. Mälestis asub Räpina kirikust põhja pool, Mehikoorma-Räpina teest vahetult lääne pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestise võib dateerida leidude põhjal hilisrauaaega ja ajaloolisse aega (11.-18. saj). Muistise avastasid 7. mail 1996. a arheoloogid A. Tvauri ja A. Vindi. Asulakoha alal oli avastamise ajal küntud põld ja sealt leiti rohkesti keraamikat (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11579
name: Linnus "Kindralihaud"
type: Linnus
alt_id: 980
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnus on ehitatud ümbruskonna ühele kõrgemale looduslikule künkale. Õuepinna ligikaudne suurus on 17 x 30 m. Algselt on õueala olnud nähtavasti suurem, kuid linnuse jõepoolne ala on aja jooksul ilmselt osaliselt alla varisenud. Linnuse õus on ümbritsetud madala valliga, mis on kõige kõrgem kaguosas. Linnuse loodeosa puhul jääb mulje, et vall on kuhjatud siseküljele. Linnuse õuepind on üsna lohklik. Valli hari, mis algselt on olnud nähtavasti kumer, on teeraja tõttu mõnevõrra madalamaks tallatud. Linnust piirab kagu-, lõuna- ja lääneosas madal kraav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus paikneb endise jaotuse järgi Võrumaal Räpina kihelkonnas. Linnus asub Võhandu ürgoru kõrgel pervel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaitseehituse iseloomu järgi otsustades kuulub linnamägi II aastatuhande algusesse. Võluküla „Kindralihauda“ on nimetatud J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on teda kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 23 (käsikiri samas). O. Ugartilt pärineb ka linnuse esialgne plaan-skeem. J. Jungile saadetud kirja andmetel olla linnuselt kaevamisel paari jala sügavuselt leitud põlenud prügi ja süsi. 1951. a augustis inspekteeris linnust H. Moora, kes tegi siin ka vähemaid proovikaevamisi. Nimetatud proovikaevamistel tehti kindlaks, et linnusel puudub kultuurkiht. Rahvapärimuse järgi olevat linnusele maetud rootsi kindral Kolberg koos oma kullast mõõgaga, siit ka linnuse üsna omapärane nimetus „Kindralihaud“. Linnust on kirjeldanud E. Tõnisson ja H. Moora (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11580
name: Kivikalme "Ristimäe kivikalme"
type: Kalme
alt_id: 1229
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmest on järel ainult jäänused, mis moodustavad loode-kagu suunas pikliku kühmu, kuhu põllult rohkesti nii suuri kui väikesi kive on peale veetud. Vaid piki kivise ala serva, põhja-lõuna suunas on topelt kivide rida, mille väline sirge serv on ida pool. See võiks olla säilinud tarandite müüridest. Need kivid on suured ja maa sees. Kündmata ala mõõtmed on: pikkus 25 m, laius kõige laiemast kohast 6 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kivikalme paikneb Karste-Kitse teest lõuna pool. Maastikuliselt asub kalme kõrgel künkal, kalme idanurga juurest hakkab maapind küllalt järsult kagu ja ida suunas langema.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub arvatavasti I aastatuhande I poolde. Kalme on ära märgitud 1925. a K.Laja poolt koostatud Kanepi kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses lk 7 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus mainitakse, et kalme on 1924. a täielikult ära hävitatud. Leide pole sealt teada. Mälestisele on koostanud passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11673
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1288
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 17 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683). Asub metsatee paremal (taluhoonete poolt tulles) küljel, kõrgepingeliini all. Eelmisena kirjeldatud kääpast jääb täpselt loodesse, kaugus sellest 6 m. Kääbas on laugete nõlvadega, läbimõõt 10 m, kõrgus 1,4 m. Kääpal on kaks sammaldunud lohku. Kraav on märgatav kääpa põhjaküljel.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683), mis paikneb Koolmajärve liivasel kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11677-11683) I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu olemasolust Koolmajärve kaldal on teatatud J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 53 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes märgib, et siin on 13 kääbast, enamasti üsna madalad ja lauged, kaetud tiheda männimetsaga. Kääpaid on kaevatud, kuid millal kaevamised toimusid, kes kaevas ja milliseid leide saadi, selle kohta puuduvad andmed. 1970. a sügisel leiti lisaks neli kääbast. Mälestisele on passi koostanud 1972. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10915
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 382-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on madala lameda raudkiviga, mis põhiplaanilt meenutab kolmnurka, kusjuures pikitelg kulgeb O-W suunas. Kivi servad on järsud, pealispind veidi kumer. Mõõtmed: läbimõõt O-W 2,45 m; N-S 1,7 m; suurim kõrgus 0,55 m; ümbermõõt 6,75 m. Kogu kivi pealispind on tihedalt kaetud kunstlike lohkudega, mille paiknemises pole võimalik eristada mingit süsteemi või koondumist. Ühtekokku võis eristada 112 kindlat lohku. Kuna kivi pind on konarlik, siis leidub seal veel mõningaid ebakorrapäraseid süvendeid, mida aga ei saa pidada kunstlikeks. Lohkude läbimõõt kõigub alates 3,5-4 cm kuni 8 cm-ni. Kivi küljed on kaetud paksu samblaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi on dateeritud I at eKr. Kivi on avastatud T. Tamla poolt 1979. a. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1979. a. Mälestisele on koostanud passi 1979. a, T. Tamla.</span>


source: A
code: 10920
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 565-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on avastatud 1981. a juunis T. Tamla ja O. Multeri poolt.
Tegemist on kas I at II poole eKr kuuluva kivikirstu või I at I poolde kuuluva tarandkalmega.  Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1981. a. Mälestise  pass on koostatud 1981. a juunis. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 11683
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1281
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 17 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683). Kääbas reg nr 11683 asub kääbaskalmistu kagupoolse osa alguses, jääb metsatee järvepoolsele küljele, Koolmajärve kinnistule. Kääbas on laugete nõlvadega, pealt lame, tema läbimõõt on 11 m, kõrgus 0,7 m. Kääpa pinnal on vana lohk. Kääpa põhjaosas kasvab kaksikmänd.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683), mis paikneb Koolmajärve liivasel kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11677-11683) I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu olemasolust Koolmajärve kaldal on teatatud J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922.a lk 53 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes märgib, et siin on 13 kääbast, enamasti üsna madalad ja lauged, kaetud tiheda männimetsaga. Kääpaid on kaevatud, kuid millal kaevamised toimusid, kes kaevas ja milliseid leide saadi, selle kohta puuduvad andmed. 1970. a sügisel leiti lisaks neli kääbast. Mälestisele on passi koostanud 1972. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11832
name: Kalmistu "Saaremägi"
type: Kalmistu
alt_id: 2660
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnumaal, Tori vallas, Muraka külas, katastriüksustel tunnustega 80801:001:0189 (Jõekääru) ja 80801:001:0211 (Kalda). Mälestis jääb Tori-Massu maantee, Maie oja, Pärnu jõe ning Kalda talu hoonete vahelisele maa-alale, endise "Järvakandi Tehaste" puhkebaasi territooriumile.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistut on esimest korda kirjalikes allikates maininud Jaan Jung 1897. aastal ilmunud teoses "Muinasaja teadus eestlaste maal I (II) osa". Jaan Jungi toob Tori kihelkonna matmispaikade loetelus teiste hulgas ka välja Muraku külas, Kambati talu maal, jõe kaldal asuva koha, "kust kevadine vesi alati luid ja vanu asju välja uhtuvat".
1920. aastatel koostatud muinasteaduslikke kirjeldusi pani Tori kihelkonnas kokku Eerik Laid. 1924. aasta kirjelduses toob Laid välja fakti, et kusagil 1900. aasta ümber on Suurkask ning õpetaja Tilk kaevanud kalmel välja luukere, mis asunud u 50 cm sügavusel. Arheoloogilistest leidudest mainib ta puupeaga nuga, luuainest nööpe, rahasid jne. Leidude asukoht on teadmata. 
Tegemist on keskaegse külakalmistuga, mida võiks dateerida perioodi 15.-18. sajand.</span>


source: A
code: 10942
name: Linnus "Äntu Punamägi", "Agelinde"
type: Linnus
alt_id: 1396
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnus asub Punamäe oosil.  Sellel pinnavormil asus Lõuna-Virumaa suurim linnus, mis rajati esimese aastatuhande algul ja kandis nime Agelinde. 
“Liivimaa kroonika” andmetel peatus 1226. aastal Agelindel paavsti Honorius III isiklik esindaja Modena piiskop kardinal Wilhelm. 
Äntu Punamägi kuulub oma asukoha järgi neemiklinnuste tüüpi.
Kolmeosaline linnus oli 240 meetrit pikk ning koosnes ees-, kesk- ja pealinnusest. Linnuse eri osad olid eraldatud kraavidega ja ümbritsetud vallidega. Arheoloogide andmetel olid vallid laotud kivimüürina, milles oli peamiselt kasutatud paasi. Linnust kaitses mõlemalt poolt vesi: mäeseljaku all läänes voolab Järveoja, idas aga Nõmme jõgi. 
Ligikaudu 50 m pikkust ja kuni 15 m laiust eeslinnust eraldavad põhja suunas jätkuvast seljakust umbes meetrikõrgune vall ja viimase välisküljel olev kraav. Kesklinnuse pikkus ulatub ligi 100 meetrini, laius 25 meetrini. Teda eraldavad omakorda eeslinnusest vall ja kraav. Kesklinnus on ka külgedelt kaitstud madala äärevalliga. Kõige tugevamini on kindlustatud pealinnus. Kesklinnusest eraldab teda 3-4 m sügavune kraav. Kogu pealinnust ümbritseb 1-1,5 m kõrgune vall. (Horisont 1974/5, Tõnisson, E) Kindel näib olevat see, et Punamäe kõige tugevamini kindlustatud neemiku otsapoolset osa on kasutatud omaette linnusena veel pärast seda, kui teised osad olid kaotanud oma sõjalise tähtsuse. 
Võib oletada, et mitmeosaline struktuur on kujunenud välja järk-järgult pikema aja jooksul. (Tõnisson, E. 2008, Muinasaja teadus 20, Eesti muinaslinnad)
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>H. Moora andmetel rajati linnus I aastatuhande algul. 
Linnuse põhjalik kirjeldus pärineb muuseumikonservaator A. v. Howenilt, kes 1895. aastal võttis seal ette väiksemaid proovikaevamisi. Tema andis ka linnuse eri osadele nimetused: kõige põhjapoolsem - eeslinnus, keskmine - kesklinnus, lõunapoolsem - pealinnus. 
Ees- ja kesklinnus jäeti maha arvatavasti 11. sajandil, pealinnust kasutati paar sajandit kauem – ajani, mil saabusid Saksa ristirüütlid. Vene-Rootsi sõdade ajast, 1656–1658, pärineb muinaslinnuse kolmas nimetus – Rootsikants. 
Rootslased olevat peitnud siia varandust, mille otsimise jälgi võib veel tänapäevalgi näha. Sügavad augud pealinnuses on tekkinud kruusavõtmisest, väiksemad on aga varanduseotsijate kätetöö. Kohalikud elanikud kutsusid mäge ka Vanapaganamäeks. 

1920. aastatel asus kesklinnusel Nõmme orkestrantide ühingu kõlakoda ja peoväljak. Ürituste jaoks saadi elektrit mäe all Nõmme jõel asunud elektrijaamast. Peoplatsina kasutati Punamäge veel 1960. aastatel, laagripaigana hiljemgi.</span>


source: A
code: 10954
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 941
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa läbimõõt on 8 m, kõrgus 1,0-1,1 m. Kääpa põhjakülg on järsem ja kõrgem kui lõunakülg. Kääpal on kahjustusi loode- ja keskosas. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbaskalmistu koosneb kolmest ümmargusest, liivast kuhjatud kääpast (Mälestised reg nr 10954-10956). Kääpad paiknevad Ahja jõe ürgorgu suubuva sälkoru veerul, seega okasmetsas. Kääbas reg nr 10954 asub ida-lääne suunalisest metsateest ligikaudu 40 m loodes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääpaid (reg nr 10954-10956) Ahja vallas on kirjeldanud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 17, kusjuures ta nimetab, et kääpaid on kaevatud ning leitud neist pealuid (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid on kirjeldanud ka dr Rootsmäe 1968. a Ajaloo Instituudile saadetud kirjas (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta mainib samuti nagu A. Karugi vaid kahte kääbast. Kolmas kääbas reg nr 10956 avastati 1970. a arheoloog M. Auna ja A.-M. Rõugu poolt.</span>


source: A
code: 10955
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 942
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa läbimõõt on 11 m ja kõrgus 1,2-1,3 m. Kääbas on järsemate nõlvadega, kusjuures tema põhjakülg on järsem kui lõunakülg, pealt on kääbas olnud kumer. Kääpa keskosas on lohk läbimõõduga 1 m, millest ida poole jätkub madal kraavike. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbaskalmistu koosneb kolmest ümmargusest, liivast kuhjatud kääpast (Mälestised reg nr 10954-10956). Kääpad paiknevad Ahja jõe ürgorgu suubuva sälkoru veerul, seega okasmetsas. Kääbas reg nr 10955 asub kääpast reg nr 10954 ligikaudu 13 m loodes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääpaid (reg nr 10954-10956) Ahja vallas on kirjeldanud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 17, kusjuures ta nimetab, et kääpaid on kaevatud ning leitud neist pealuid (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid on kirjeldanud ka dr Rootsmäe 1968. a Ajaloo Instituudile saadetud kirjas (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta mainib samuti nagu A. Karugi vaid kahte kääbast. Kolmas kääbas reg nr 10956 avastati 1970. a arheoloog M. Auna ja A.-M. Rõugu poolt.</span>


source: A
code: 10956
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa läbimõõt on ligikaudu 8-9 m ja kõrgus 0,8-0,9 m. Kääbas on lõhutud, mistõttu tema praegused mõõtmed pole enam algsed. Kääpa keskele on kaevatud kogu pikkuses põhja-lõunasuunaline sissekaeve. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbaskalmistu koosneb kolmest ümmargusest, liivast kuhjatud kääpast (Mälestised reg nr 10954-10956). Kääpad paiknevad Ahja jõe ürgorgu suubuva sälkoru veerul, seega okasmetsas. Kääbas reg nr 10956 asub kääpast reg nr 10955 ligikaudu 12 m kirde pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääpaid (reg nr 10954-10956) Ahja vallas on kirjeldanud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 17, kusjuures ta nimetab, et kääpaid on kaevatud ning leitud neist pealuid (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid on kirjeldanud ka dr Rootsmäe 1968. a Ajaloo Instituudile saadetud kirjas (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta mainib samuti nagu A. Karugi vaid kahte kääbast. Kolmas kääbas reg nr 10956 avastati 1970. a arheoloog M. Auna ja A.-M. Rõugu poolt.</span>


source: A
code: 10957
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 2743
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu ala on algselt olnud suurem. Tema läänepoolne osa on lõhutud liiva vedamisel. Kalmistu täpseid mõõtmeid pole võimalik määrata, kuid ligikaudu võis tema pindala ulatuda 150-200 ruutmeetrini. Künka kõrgus, millel kalmistu asub on ümbritsevast maapinnas arvatuna 0,8-0,9 m. Kalmistu tervemana säilinud osa on kaetud samblakihiga (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kalmistu juurde minemiseks peab sõitma pärast Kadaja silda 3 km põhja suunas. Kalmistu paikneb Ahja jõe ürgoru poole nõrgalt kaldu oleval tasandikul, mis on kaetud liivaga. Kalmistust edela suunas jääb kääbaskalmistu, mälestised reg nr 10959-10961.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub 15.-18. sajandi külakalmistute hulka. Kalmistu kohta puuduvad varasemad andmed. Koht avastati 1970. aastatel läheduses olevate kääbaste inspekteerimisel arheoloog M. Auna ja A.-M. Rõugu poolt. 1976. a koostatud passi andmetel lõhuti 1968. a kalmistust ligi kolmandik, kusjuures nähtavale tulid luustikud, mis jäeti küll paigale, kuid luud olid kohalt nihutatud ja jäi mulje, nagu oleks neid mitmelt poolt kokku korjatud. Luud tulid nähtavale keskmiselt 1 m sügavusel kalmistu pinnast arvates. Leidude kohta puuduvad andmed (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10958
name: Kalmistu "Kabelimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 979
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub Ahja jõe ääres, madalal orulammil, millest ida poole maapind tõuseb. Kalmistuks on avamaastikul paiknev kõrgem looduslik seljak, mida ümbritseb liigniiske madal ala. Seljaku pikkus põhja - lõuna suunas on ligikaudu 34 m ja laius 15-16 m ja kõrgus kuni 3 m. Kalmistu ala on üsna lõhutud. Kõik sissekaevatud lohud on vanad ja kattunud kamarakihiga (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Kalmistu paikneb Ahja poolt Rasina suunas minnes, Ahja jõe sillast ligikaudu 65 m põhja pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu on olnud kasutusel 15.-18. saj külakalmistuna. Kalmistu kohta leidub andmeid A. Karu koostatud Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 33, kus märgitakse, et silla ehitamisel oli kalmistu alt liiva võetud, kuid tuli nähtavale rohkesti luid, mistõttu liiva võtmine ära keelati (käsikiri Ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 10959
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1710
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on põhja-lõuna suunas pikk, tema pikkus selles suunas on 21,7 m, kusjuures tema põhjapoolse osa moodustab ümmargune kuhjatis, mille läbimõõt on 8,3 m ja kõrgus 0,6 m, lõuna poolse pikliku osa laius on 6,5 m ja kõrgus idapoolsel küljel 0,45 m, läänepoolsel küljel 0,5-0,6 m. Kääpa läänepoolne külg on mõnevõrra kõrgem kui idapoolne külg. Üldiselt on kogu kääbas üsna madal ning laugete nõlvadega ning pealt kumer. Kraav kääpa ümber on vaevumärgatav vaid läänejalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 10959-10961). Kääpad jäävad Lääniste Mihklimäest põhja suunas metsatee kõrvale, Ahja jõest 300-400 m kagusse. Neist vahetult põhja poole jääb liivakarjääri ase.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10959-10961) on kirjeldanud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 8-10 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastest põhja pool on rahvapärimuse järgi olnud Mihkli kirik, mille järgi koht on nime saanud -  „Kääbastepealne“ Mihklimäe palus. Tegelikult oli siin kivikalme, mis 1960. aastate teisel poolel seoses liiva vedamisega hävitati. Liiva võtmisel oli saadud siit ka üksikuid leide. Kääbaskalmistus on varem olnud vähemalt neli kääbast, millest praegu on säilinud vaid kolm. Üks kombineeritud kääbas ehk liitunud ümmargune ja piklik kääbas on hävinud liiva vedamisel kalmistu alalt. Mälestisel on koostatud pass 1976. a septembris (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10960
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2741
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, tema läbimõõt on 8 m ja kõrgus 0,4-0,5 m. Kääbas on üsna laugete nõlvadega ja pealt kumer. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 10959-10961). Kääpad jäävad Lääniste Mihklimäest põhja suunas metsatee kõrvale, Ahja jõest 300-400 m kagusse. Neist vahetult põhja poole jääb liivakarjääri ase.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10959-10961) on kirjeldanud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 8-10 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastest põhja pool on rahvapärimuse järgi olnud Mihkli kirik, mille järgi koht on nime saanud -  „Kääbastepealne“ Mihklimäe palus. Tegelikult oli siin kivikalme, mis 1960. aastate teisel poolel seoses liiva vedamisega hävitati. Liiva võtmisel oli saadud siit ka üksikuid leide. Kääbaskalmistus on varem olnud vähemalt neli kääbast, millest praegu on säilinud vaid kolm. Üks kombineeritud kääbas ehk liitunud ümmargune ja piklik kääbas on hävinud liiva vedamisel kalmistu alalt. Mälestisel on koostatud pass 1976. a septembris (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10961
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2742
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, laugete nõlvadega ja pealt kumer. Tema lõunapoolne osa sulab peaaegu märkamatult ümbritseva maapinnaga kokku. Kääpa läbimõõt on 9 m, kõrgus 0,5-0,6 m. Kääpa läänepoolses osas on madal sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber on selgemini jälgitav vaid põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 10959-10961). Kääpad jäävad Lääniste Mihklimäest põhja suunas metsatee kõrvale, Ahja jõest 300-400 m kagusse. Neist vahetult põhja poole jääb liivakarjääri ase.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10959-10961) on kirjeldanud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 8-10 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastest põhja pool on rahvapärimuse järgi olnud Mihkli kirik, mille järgi koht on nime saanud -  „Kääbastepealne“ Mihklimäe palus. Tegelikult oli siin kivikalme, mis 1960. aastate teisel poolel seoses liiva vedamisega hävitati. Liiva võtmisel oli saadud siit ka üksikuid leide. Kääbaskalmistus on varem olnud vähemalt neli kääbast, millest praegu on säilinud vaid kolm. Üks kombineeritud kääbas ehk liitunud ümmargune ja piklik kääbas on hävinud liiva vedamisel kalmistu alalt. Mälestisel on koostatud pass 1976. a septembris (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10962
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 94-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht on säilinud avamaastikuna. Asulakoha läänepoolsel küljel asuvad taluhooned. Asulakoha idapoolsel küljel on veekogu, paisutatud tiik. Asulakoha maa-ala on olnud kasutuses põllumaa ja heinamaana.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Asulakoht paikneb lainjal tasandikul, jäädes Tartu-Räpina-Värska maantee 34 kilomeeti juurest  umbes 300 m kirde poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultuurkihi iseloomu ja leidude järgi saab asulakoha dateerida I-II aastatuhandesse pKr.  Asulakoha kohta puuduvad varasemad andmed ja see avastati 1974. a arheoloog M. Auna poolt. Arheoloog M. Aun hindas asulakoha kultuurkihti 1975. aastal kui seal kaevati kraavi vihmutustorude jaoks. Kultuurkihi paksus suurenes põhja poole liikudes ja ulatus 50 cm paksuseni, jõesängi lähedal 1 meetrini. Kultuurkiht sisaldas söesegust mulda ja põlenud kivipuru olles väga sarnane Kagu-Eesti linnuste ja asulate kultuurkihile I aastatuhande II poolel ja lõpul. Kultuurkihist leiti savinõu kild ja pronksist käevõru katkend. Asulakoha pind on seega lõhutud 50 x  1 m põhja-lõuna suunalise kraaviga. 1977. a oli kraav kinni aetud ja rohukamaraga kattunud.</span>


source: A
code: 10963
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 96-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu paikneb lainjal tasandikul, ümbrusest veidi kõrgemale tõusva künka lael. Kalmistu pikkus põhja-lõuna suunas on olnud ligikaudu 50 m, kalmistu laiust vastassuunas nii täpselt pole võimalik määrata, kuid see võis ulatuda 40-50 meetrini.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Kalmistu jääb Tartu-Räpina-Värska maanteest ligikaudu 900 m kirdesse. Kalmistuni jõuab Kärsa kõrtsi juurest põhjapoole keerava külavahetee kaudu. Kalmistust vahetult kirdesse jääb mälestis kivikalme reg nr 10964.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Saadud leidude ja luustike paiknemise järgi võiks kalmistut pidada külakalmeks 15.-18. sajandist. 1975. a kaevati kalmistust läbi kraav vihmutustorude jaoks ja satuti luustiklele. Kalmistusse oli maetud keskmiselt 1 m sügavusele, osa luustikke paiknes ka 0,5-0,6 m sügavusel. Maetud oli enamasti peaga lääne suunas ning selili asendis. Luustikud paiknesid kruusa kihi peal, aga ka selle sees või all. Kraavi kaevamisel saadud luustikud lõhuti asjatundmatusest, mistõttu luid koha inspekteerimisel kaasa ei võetud. Koos luudega saadi ka leide.</span>


source: A
code: 10964
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 95-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme asub lainjal tasandikul. Kivid paiknevad kalmel ebakorrapäraselt. Kalmele on kive peale toodud. Kalme algset kuju ja mõõtmeid pole võimalik taastada ja täpsustada enne, kui tema pind on juurde toodud kividest puhastatud. Arhiiviandmetel olevat kalme pikkus 32 sammu ja laius 27 sammu. Kalme põhi on kivikuhjatise all säilinud. Kalmest on leitud luukilde ja pronkskäevõru tükk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Kalme jääb Tartu-Räpina-Värska maanteest ligikaudu 900 m kirdesse. Kivikalmeni jõuab Kärsa kõrtsi juurest põhjapoole keerava külavahetee kaudu. Kivikalmest vahetult edelasse jääb mälestis kalmistu reg nr 10963.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub leidude järgi I-II aastatuhandesse pKr. Kivikalmet on kirjeldanud A. Karu 1921. a Võnnu kihelkonna kirjelduses. Kalmest saadud luude rohkuse järgi paistab, et kalmet on kasutatud pikema aja jooksul. 1974. a lükati maaparandustööde käigus kivikalme kivid kokku. 1975. a leidis arheoloog M. Aun kivide vahelt luutükke ja siis tehti kindlaks, et kalme põhi on veel säilinud. 1976. a selgus, et kalmele on ümberkaudsetelt põldudelt veelgi kive juurde toodud. Kivikalme on üks idapoolsemaid kivikalmeid Eesti kaguosas.</span>


source: A
code: 10965
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht on säilinud avamaastikuna.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht jääb Ahja mõisa jahilossist, mälestis reg nr 23663 ligikaudu 500 m kirdesse. Asulakoht paikneb Vanamõisa külas Ahja jõe läänepoolsel kaldal, kahe taluhoonete vahelisel alal.</span>


source: A
code: 10966
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1067
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistuks olev küngas on pealt üsna lame, tema pealispinna mõõtmed on kirde-edela suunas ligi 36 m ja loode-kagu suunas ligi 70 m. Künka enda pikkus on kirde-edela suunas ligi 70 m, laius loode-kagu suunas 60 m, kõrgus kuni 3,5 m. Küngas on kaetud segametsaga. Küngast on rikutud teega läänepoolsest küljest, ka kirdepoolsest küljest on teda rikutud siit varem üle läinud metsateega. Künka nõlvad on üsna lauged ja sammaldunud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Kanepi kihelkonnas. Kalmistu paikneb kõrgemal künkal Kõvverjärve kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Võimalik, et tegemist on 15.-18. saj külakalmistuga. Kalmistu alal on Ajaloo Instituudi arhiivis olevatel andmetel olnud kääpad (vt lähemalt K. Laja, Kanepi kihelkonna kirjeldus. 1926, lk 26). Nende kohta leidub andmeid ka J. Jungile saadetud kirjades (käsikirjad Ajaloo Instituudis). Seal märgitakse, et Kanepi kihelkonnas, Kooraste mõisa metsas on Musitina ja Kõvera järvede vahel liivlaste kääpad, mis rahvasuus on tuntud Põhjasõja aegsete kääbastena. Kirjutaja kaevas neid ja leidis igast kääpast paari jala sügavuselt süte ja tuha korra, kuid luupuru ei leidnud.</span>


source: A
code: 10967
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1053
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalmena on kaitse all kivine koht. Mingit korrapära kivide asetuses märgata ei ole. Kalme ligikaudsed mõõtmed on 10-12x4-5m. Ümbritsevast maastikust on koht kõrgem vaid kivide võrra, umbes 0,2-0,3 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Kanepi kihelkonnas. Kivikalme asub Kanepi-Varbuse maantee läheduses, Varbuse teeotsast ligikaudu 140 m kirde suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme võiks kuuluda I aastatuhande I poolde. Andmeid kivikalme kohta Hurmi külas on V. Raidi Kanepi kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 32 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus märgitakse, et kalme on asunud Kopski ja Püsniku talude piiril. Kalmest oli siis juba säilinud vaid väike osa, see osa mis jäi Püsniku talu maale oli ära lõhutud, kivid ära veetud ja maa põlluks tehtud. Lõhutud oli ka Kopski talu maale jäävat osa ning siitki kive ära veetud. Esemeid pole aga leitud. K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses 1925. a (käsikiri ajaloo Instituudis) on lisatud, et Kopski talu piiri ääres olevat vanasti kirik olnud.</span>


source: A
code: 10968
name: Ohvrikivi "Suure kullaaugu kivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 1069
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvrikiviks on suurem rändrahn, mille pind on kaldu edela poole, kus ta sulandub maapinnaga sujuvalt kokku. Kivi suurim ümbermõõt on 10,3 m. Laius põhja-lõuna suunas 2,7 m kõrgus edela ja lääne pool 35-65 cm, kirde osas 1,09 m. Kivi pind on üsna sammaldunud ja kunstlikke lohke kivi pinnal ei paista olevat. Suurem looduslik lohk on kivi kagupoolses osas. Kivi ümber ja läheduses on kaevejälgi (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Kanepi kihelkonnas. Ohvrikivi asub Hurmi küla lähedal, siia jõuab nii Kanepist tulles kui vana Võru-Tartu maanteelt Varbuse kohalt Kanepi suunas pöörates. Kivi asub lainjal tasandikul, väikeses metsatukas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvrikivi kuulub II aastatuhandesse. Varasemad kirjalikud andmed kivi kohta puuduvad.</span>


source: A
code: 10969
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1064
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmest läheb üle metsatee. Kalme suurust on raske määrata, kuna selgeid piirjooni ei ole. Tee kohal paistab väiksematest kividest tihe lade, mille vahel on liiv tumedam kui mujal teel. Väikeseid kive on ka kagu pool teed sambla sees. Suuri kive kalmes pole. Säilinud kivise ala suurus on umbes 10 x 10m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub endis jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme asub Muutsina ja Kõverjärve nõost tõusva kõrge astangu loodepoolsel serval, metsa all. Metsaalune kalme lähemas ümbruses on ebatasase reljeefiga, kõrgemad künkad vahelduvad madalamate orgudega. Kalme reg nr 10969 jääb kalmest reg nr 10970 ligikaudu 20 m lõuna poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmed (reg nr 10969 ja reg nr 10970) kuuluvad I aastatuhande I poolde. Kivikalmeid on kirjeldanud V. Raid 1921. a Kanepi kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 21-22 ja K. Laja 1925. a teostatud sama kihelkonna korduskirjelduses, lk 9 (käsikirjad Ajaloo Instituudis). Samas on teateid mitmesuguste esemete leidmise kohta kalmetest. On teateid, et kalmest reg nr 10969 olla Kooraste mõis  vedanud  kive hoonete ehitamiseks.</span>


source: A
code: 10970
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1065
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmel paistavad suured kivid, mis asetsevad kohati reas. Üks põhja-lõuna ja teine ida-lääne suunas märgatav rida kuulub ilmselt ühele tarandile, millede vahel olev kagupoolne nurk on säilinud tervena. Kalme mõõtmed ida-lääne suunas on 10 m ja põhja-lõuna suunas 9 m. Ümbritseva maapinna ja kivide pealmise kõrguse vahe on umbes pool meetrit. Kalme ääred sulanduvad maastikuga kokku. Kalme keskosa on kahjustunud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub endis jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme asub Muutsina ja Kõverjärve nõost tõusva kõrge astangu loodepoolsel serval, metsa all. Metsaalune kalme lähemas ümbruses on ebatasase reljeefiga, kõrgemad künkad vahelduvad madalamate orgudega. Kalme reg nr 10970 jääb kalmest reg nr 10969 ligikaudu 20 m põhja poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmed (reg nr 10969 ja reg nr 10970) kuuluvad I aastatuhande I poolde. Kivikalmeid on kirjeldanud V. Raid 1921. a Kanepi kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 21-22 ja K. Laja 1925. a teostatud sama kihelkonna korduskirjelduses, lk 9 (käsikirjad Ajaloo Instituudis). Samas on teateid mitmesuguste esemete leidmise kohta kalmetest. On teateid, et kalmest reg nr 10969 olla Kooraste mõis vedanud kive hoonete ehitamiseks.</span>


source: A
code: 10972
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1062
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmeala on väga kahjustunud. Üksikuid kive leidub ida-lääne suunas 30 meetri pikkusel ja mõne meetri laiusel alal. Võib märgata, et nad asuvad kohati ida-lääne suunaliselt reas (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotise järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme asub Otepää kõrgustiku kagupoolse jalami kuplilise reljeefiga piirkonnas. Maastik on ümbruses väga vahelduv, künkad vahelduvad kitsaste madalate ja soiste aladega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub arvatavasti I aastatuhande I poolde. Kalmet on kirjeldanud 1925. a K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses, lk 8 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Ta tegi kalmesse prooviaugu, kust leidis sütt ja rauast poti, mis purunes. Teaduslikult kalmet uuritud ei ole.</span>


source: A
code: 10973
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1066
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on nelinurkse kujuga, ida-lääne suunas veidi piklik. Tema mõõtmed on ida-lääne suunas 12 m ja vastassuunas 10 m, kõrgus on umbes 1,3 m. Kääpa pealmine pind on tasane. Kääpa lääneosa on rikutud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kääbas jääb Otepää kõrgustiku kaguserva ja Kanepi-Urvaste vahel asuva ürgoru piirimaile. Kääbas asub tasasel metsaalusel, Erastvere metskonna 14 jaotises, väikese oja põhjakaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde kuni II aastatuhande algusesse. Kääbast on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 48. 1925. a K. Laja poolt koostatud kirjelduses ei ole kääbast kalmena arvestatud. K. Laja on teinud V. Raidi kirjeldusse märkuse, et tegemist on savihunnikuga. Kääpasse kaevatud augu servast nähtus, et kääbas koosnes siiski liivast. Leide kääpast ei ole.</span>


source: A
code: 10974
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1055
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ehitatud suurematest raudkividest, mis asetsevad osalt maapinna peal, osalt poolenisti maa sees. Kalmet on tugevasti lõhutud ja kive ära veetud, mistõttu kalme korrapära on rikutud. Kivise ala mõõtmed on 25 x 10 m. Kuna kalme servad sulanduvad ümbrusega kokku ei saa kalme täpseid mõõtmeid määrata. Kohati esineb kivide vahel auke (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kivikalme asub Kurvitsa-Hutita maantee, Vihtla poole minevast haruteest ligikaudu 35 m lääne pool. Võhandu jõgi jääb kalmest umbes 150 m edela poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub välise ilme järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Leiuteadete järgi võib kivikalme ümbruses olla veel matuseid II aastatuhande algusest. Kivikalmet on kirjeldanud Kanepi kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses 1921. a V. Raid, lk 25-27 ja 1925. a K. Laja, lk 9 (käsikirjad Ajaloo Instituudis). Leidude kohta teateid ei ole. Küll olla leitud aga luid ja sõlgi väiksematest, praegu hävitatud kivikalme juures kaevates. Need leiud on kaotsi läinud.</span>


source: A
code: 10975
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1059
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast laialdast kividega kaetud ala, mille mõõtmed on ida-lääne suunas 32 m ja vastassuunas 30 m, kalme tõuseb maapinnast 30-40 cm kõrgemale. Kirde poolse nurga juures on sellest alast veidi kõrvale ulatuv kivine kühm, läbimõõduga 6 m. Kalmeala on tihedalt täis kive, mis paistavad pooleldi sambla seest välja. Kalme kagunurk on kahjustatud sissekaevega (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas Kanepi kihelkonnas. Kivikalme paikneb okaspuumetsas ida-läänesuunalisel looduslikul kühmul, metsavaheteest ligikaudu 40 m põhja pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub välise kuju järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmet on kirjeldanud 1925. a K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses, lk 13 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Leidude kohta andmed puuduvad.</span>


source: A
code: 10976
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 3-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on kirde-edela suunas veidi ovaalse kujuga, mõõtmetega 6 x 3,5 m ja tõuseb ümbrusest 0,5-0,6 m kõrgemale. Kamara seest paistab välja kive, väiksemaid lahtisi kive on loobitud kalmele põllult (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme jääb Kurvitsa-Huita teest ligikaudu 100 m edelasse avamaastiku ja puudega kaetud ala piirile. Kalmest 100 m lääne poole jääb Võhandu jõgi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub välise kuju järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmet on kirjeldatud Kanepi kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses (käsikiri Ajaloo Instituudis). Leidude kohta andmed puuduvad.</span>


source: A
code: 10977
name: Kivikalme "Varete"
type: Kalme
alt_id: 1056
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ovaalse kujuga ja tõuseb maastikus madala kühmuna esile. Kalme mõõtmed loode-kagu suunas on 30 m ja vastassuunas kuni 20 m, kõrgus 30-40 cm. Kamara seest paistab välja tihe kivilade, eriti suured on kivid kalme läänepoolses osas. Kalme servadele on loobitud põllukive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme asub Vagula ja Kooraste järvede nõgude vahel asuva avamaastiku kirdepoolsel serval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub välise kuju järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmet on kirjeldanud K. Laja 1925. a Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses, lk 13-14 (käsikiri ajaloo Instituudis). Leidudest teated puuduvad.</span>


source: A
code: 10978
name: Kivikalme "Varete"
type: Kalme
alt_id: 1057
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast kivist kühmu, mis tõuseb ümbritsevast maastikust veidi kõrgemale. Kalme on edela-kirde suunas piklik söötis ala, millest ulatub välja kivinukke. Kalme suurust on raske kindlaks määrata, kuna põllult on kalme servadesse rohkesti kive peale toodud. Umbkaudne suurus võiks olla edela-kirde suunas 35 m ja vastassuunas 10-12 m, kõrgus 0,5 m. Võimalik, et tegemist on siin koguni kahe kalmega, kuna sööditüki edelapoolne ots 10 x 10 m ulatuses moodustab omaette kühmu, mida kirdepoolsest osast eraldab mõne meetri laiune madalam nõgu (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme asub Vagula ja Kooraste järvede nõgude vahel asuva avamaastiku kirdepoolsel serval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub välise kuju järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmet on kirjeldanud K. Laja 1925. a Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses, lk 13-14 (käsikiri ajaloo Instituudis). Leidudest teated puuduvad.</span>


source: A
code: 10979
name: Ohverdamiskoht "Kõrgemägi"
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 1068
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohverdamiskohana on kastutatud kirde-edela suunalise loodusliku künka kõrgemat, kirdepoolset osa. Koht on ovaalse põhiplaaniga ja tema pikkus kirde-edela suunas on ligikaudu 20 m ja laiaus 9 m. Ohverdamiskoha keskosa on rikutud lohkudega, mis praeguseks on sammaldunud. Ohverdamiskoha nõlvad on üsna järsud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohverdamiskoht asub endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Ohverdamiskoht asub Otepää kõrgustiku künklikul maastikul, okaspuumetsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohverdamiskohana on nimetatud looduslikku küngast kasutatud II aastatuhandel. Varasemad kirjalikud andmed ohverdamiskoha kohta puuduvad. Rahvapärimustes aga peetakse seda ümbruskonna üht kõrgemat küngast muistseks ohverdamiskohaks.</span>


source: A
code: 10981
name: Kivikalme "Juudalinn"
type: Kalme
alt_id: 2597
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme pikkus ida-lääne suunas on 28 m ja laius 15 m. Kalme on arheoloogiliselt uuritud. Kalmes oli kaheksa tarandit, millest viie idapoolse tarandi müürid on säilinud täielikult, läänepoolsetest taranditest on kive puudu (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Kanepi kihelkonnas. Kivikalme jääb Kanepi-Leevaku maanteest ligikaudu 70 m lääne poole, Ahja jõe ürgoru lõunapoolsele kaldale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on dateeritud 3.-5. sajandisse. Kalmet on kirjeldatud Kanepi kihelkonna muististe kirjelduses 1921. a ja 1925. a (käsikirjad Ajaloo Instituudis). 1970.-1972. a korraldas Ajaloo Instituut koos Võru Koduloomuuseumiga kivikalmel arheoloogilised väljakaevamised arheoloog S. Laulu juhendamisel, mille juures saadi 40 leidu.</span>


source: A
code: 10982
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2601
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa läbimõõt on umbes 15 m ja kõrgus ligikaudu 2 m. Kääbas paistab silma järskude nõlvade poolest. Kääpa jalamile on visatud põllukive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Kanepi kihelkonnas. Kääbas jääb Kanepi-Leevaku maanteest ligikaudu 180 m loodesse, Ahja ürgoru tõusvale astangule. Kääbas asub Kääbast reg nr 10983 umbes 10 m ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa võib välise kuju järgi dateerida I aastatuhande II poolde.</span>


source: A
code: 10983
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2602
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmarguse kujuga. Kääpa läbimõõt on 15 m ja kõrgus umbes 1,5 m. Kääbas on kahjustamata (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Kanepi kihelkonnas. Kääbas jääb Kanepi-Leevaku maanteest ligikaudu 180 m loodesse, Ahja ürgoru tõusvale astangule. Kääbas asub Kääbast reg nr 10982 umbes 10 m lääne pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa võib välise kuju järgi dateerida I aastatuhande II poolde.</span>


source: A
code: 10985
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1054
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme asub tasasel maastikul. Ümbrusest tõuseb kalme madala kühmuna veidi kõrgemale, kusjuures maapinnast paistab välja ka kivinukke. Kalme suurus põhja lõuna suunas on 30 m ja ida-lääne suunas 29 m. Kalme põhjaotsast on 1970. aastate alguses kive ära veetud ( Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Põlva kihelkonnas. Kivikalme jääb Vooreküla-Puskaru maantee 20 kilomeetri lähedusse, maanteest ligikaudu 90 m lääne poole. Talu hoovis olevast mälestisest ohvrikivi „Ukukivi“ reg nr 10988 umbes 90 m lõunasse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub arvatavasti I aastatuhande I poolde. Kalmet arheoloogiliselt uuritud ei ole.</span>


source: A
code: 10986
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2598
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme asub looduslikul künkal, mis maantee poolt tõuseb järsult. Kalme on võrdlemisi lõhutud, mistõttu selle piirjooni on raske määrata. Kalme umbkaudsed mõõtmed on põhja-lõuna suunas 16 m ja ida-lääne suunas 18 m. Loode serva on põllult kive peale veetud. Kalmel kasvavad lehtpuud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Põlva kihelkonnas. Kivikalme jääb Vooreküla-Puskaru maantee 20 kilomeetri lähedusse, vahetult maantee läänekaldale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub tõenäoliselt I aastatuhande I poolde. Kalmet arheoloogiliselt uuritud ei ole. Kalmet on mainitud J. Jungi käsikirjades ja 1922. a O. Ugarti poolt koostatud Põlva kihelkonna muististe kirjelduses, lk 19 (käsikirjad ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 10987
name: Linnus "Tilleoru kantsimägi", "Maakants", "Matsikants"
type: Linnus
alt_id: 1052
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neemiklinnuse tüüpi linnuse õueala mõõtmed on 73 x 54 m, pindalal umbes 3300 ruutmeetrit. Kultuurkihti leidub laiguti, peamiselt vallipoolses küljes. Linnus on põhjast ja lõunast kaitstud jõeorgu suubuvate sügavate uhtorgudega, idast jõeoruga, läänest, st maapoolsest küljest valliga, mille välisjalamil on ligi 15 m laiune ja 1-1,5 m sügavune kraav. Pealt 3 m laiuse valli kõrgus on kraavi põhjast 5 m, siseküljelt 2,8-3,7 m, Läbipääs valli põhjapoolses otsas on tekkinud suure puu langemisel ja langemiskohale tee sisselükkamisel; valli põhjaots on juba varem olnud väiksemas ulatuses maha kaevatud, et tagada juurdepääs peoplatsile linnuseõuel. Kui valli põhjapoolses otsas asus algne väravakoht, on see erosiooni toimel mäenõlvast maantee suunas alla varisenud (E. Tõnisson. Eesti muinaslinnad. 2008, lk 317).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Kanepi kihelkonnas. Linnus on rajatud Ahja jõe ürgoru läänepervelt orgu ulatuvale piklikule neemikule. Linnus paikneb Tilleorus, Ahja jõe ürgoru 20-23 m kõrgusel läänepoolsel kaldapealsel, vana Tartu-Võru maantee lõunaküljel (E. Tõnisson. Eesti muinaslinnad. 2008, lk 317).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Otsustades leitud keraamika järgi on linnus rajatud I aastatuhande II poolel, kuid olnud kasutusel veel ka II aastatuhande alguses. Linnust on lähemalt kirjeldanud V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 50-51 (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 20 (käsikiri samas). 1951. a inspekteeris linnust H. Moora. Inspektsiooni käigus toestati linnuse õuepinnal ka vähemaid proovikaevamisi. Kultuurkihi paksus oli ligikaudu 30 cm. Leiti arvatav koldejäänus, šlakitükk, mõned savinõukillud, nende seas ka kaks kedrakeraamika kildu. 2005. a toimusid linnusel teaduslikud arheoloogilised väljakaevamised arheoloog H. Valgu juhatusel. Täpsustati linnuse dateeringut, leiti üksikuid kedranõu kilde ning savist värtnakedra katke. Tuvastati ka, et linnusel olevad künkakesed kujutava endast ehitusmaterjaliks kohale toodud, kuid kasutamata jäänud kruusea (Mälestise pass 1971; E. Tõnisson. Eesti muinaslinnad. 2008, lk 317-318).</span>


source: A
code: 10988
name: Ohvrikivi "Ukukivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 1070
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealt lame ja tasane, veidi ovaalse kujuga, läbimõõduga 1 x 1,1 m. Enamus kivist on maa sees, välja ulatub ainult 30 cm. Kivi peal on ümmargune järskude servadega auk, mille mõõtmed on 32 x 27 cm (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub endise jaotuse järgi Põlva kihelkonnas. Kivi asub Vooreküla-Puskaru maantee ja Kiuma-Peraküla teeristist ligikaudu 170 m kagu pool, taluhoovis, elumajast lääne pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvrikivi kuulub II aastatuhande algusesse. Kirjalikke ülestähendusi ohvrikivi kohta ei ole, ka ei ole teda märgitud Põlva kihelkonna muististe kirjelduses.</span>


source: A
code: 10989
name: Kivikalme "Juusa kivikalme"
type: Kalme
alt_id: 1015
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on peaaegu hävitatud. Kalmest läheb üle Ala-Juusa tee, kusjuures kalme kohal tee pind veidi  tõuseb, nii et siin võib tee all olla säilinud veel kalme kive. Ka kahel pool teed paistab kive. Piki tee äärt võib näha veel kivide ridu, mis sarnanevad tarandmüürile (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kivikalme asub Vooreküla-Puskaru teelt lääne poole keerava Ala-Juusa tee ääres. Kalme reg nr 10989 jääb Ala-Juusa teest edelasse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme võib dateerida I aastatuhande I poolde. Juusa kalmeid (kalmed reg nr 10989-10991) on märkinud 1921. a V. Raid ja 1925. a K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses (käsikirjad Ajaloo Instituudis). 1963. a Juusa kalmete inspekteerimisel tegi arheoloog S. Laul kalmesse reg nr 10990 väikese prooviaugu, kust leiti pronksrõngake (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10990
name: Kivikalme "Juusa kivikalme"
type: Kalme
alt_id: 1016
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme pikkus loode-kagu suunas on 35 m ja laius 25 m. Kalme on suhteliselt terve, vaid loodepoolses servas on lõhkumisauk. Sinna ümbrusesse on lahtisi kive peale loobitud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kivikalme asub Vooreküla-Puskaru teelt lääne poole keerava Ala-Juusa tee ääres. Kalme reg nr 10990 jääb kalmest reg nr 10989 kagu poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme võib dateerida I aastatuhande I poolde. Juusa kalmeid (kalmed reg nr 10989-10991) on märkinud 1921. a V. Raid ja 1925. a K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses (käsikirjad Ajaloo Instituudis). 1963. a Juusa kalmete inspekteerimisel tegi arheoloog S. Laul kalmesse reg nr 10990 väikese prooviaugu, kust leiti pronksrõngake (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10991
name: Kivikalme "Juusa kivikalme"
type: Kalme
alt_id: 1017
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on kaunis lõhutud, mistõttu tema piire on raske kindlaks määrata. Umbkaudsed mõõtmed on ida-lääne suunas 27 m ja vastassuunas 16 m. Lääne otsas on näha suuri kive. Kalmel kasvavad lehtpuud ja suur tamm (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kivikalme asub Vooreküla-Puskaru teelt lääne poole keerava Ala-Juusa tee ääres. Kalme reg nr 10991 jääb kalmest reg nr 10990 kagu poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme võib dateerida I aastatuhande I poolde. Juusa kalmeid (kalmed reg nr 10989-10991) on märkinud 1921. a V. Raid ja 1925. a K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses (käsikirjad Ajaloo Instituudis). 1963. a Juusa kalmete inspekteerimisel tegi arheoloog S. Laul kalmesse reg nr 10990 väikese prooviaugu, kust leiti pronksrõngake (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10992
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1031
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 8 m, kõrgusega 1,2 m. Kääpa põhjanõlv on kõrgem ja järsem kui lõunanõlv. Kääpa harjal, lõuna- ning põhjanõlval esineb väiksemaid, madalaid lohukesi. Kraavi kääpa ümber märgata ei ole (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 10992 on kääbastest lõunapoolseim ja asub metsatees ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10993
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1032
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 10,5 m, kõrgusega 1-1,2 m. Kääpa põhjanõlv on järsem ja kõrgem kui lõunanõlv. Kääpa harjale on kaevatud madalam lohk. Kääpa põhjajalamil on märgatav madal kraav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2. kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 10993 paikneb kääbaskalmistu lõunapoolses osas, jäädes kääpast reg nr 10992 kirde poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10994
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1033
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 5,5 m, kõrgusega 0,4-0,5 m. Kääbas on üsna lame, laugete nõlvadega ning võrdlemisi ebamääraste piirjoontega. Kääbas on üsna lõhutud, eriti selle lõuna-, ida-, ning läänenõlvad (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 10994 paikneb kääbaskalmistu lõunapoolses osas, jäädes kääpast reg nr 10993 põhja poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10995
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1034
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 10,5 m, kõrgusega 1,2-1,3 m. Kääbas on üsna järskude nõlvadega, kusjuures põhjanõlv on järsem kui lõunanõlv. Kääpa keskele on kaevatud lohk, lõhkumise jälgi on märgata ka kääpa loodeosas. Kraav on märgatav vaid kääpa loodejalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 10995 paikneb kääbaskalmistu lõunapoolses osas, jäädes kääpast reg nr 10994 kirde poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10996
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1035
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 8,5 m, kõrgusega 0,6-0,7 m. Kääbas on võrdlemisi lame, laugete nõlvadega, kusjuures põhjanõlv on veidi järsem ja kõrgem kui lõunanõlv. Kääpa keskel on madal lohk. Kääpa ümber on märgatav madal kraav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 10996 paikneb kääbaskalmistu lõunapoolses osas, jäädes kääpast reg nr 10995 kirde poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10997
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1036
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 12,5 m, kõrgusega 1,6 m. Kääpa põhjanõlv on järsem ja kõrgem kui lõunanõlv. Kääbas on võrdlemisi terve, väiksemaid madalaid lohke on märgata lõunaosas. Madal kraav on jälgitav vaid kääpa põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 10997 paikneb kääbaskalmistu lõunapoolses osas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10998
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1037
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 7 m, kõrgusega 0,4 m. Kääbas on üsna lame, laugete nõlvadega, piirjooned on võrdlemisi ebamäärased. Kääpa keskelt lääne poole on märgatavad madalad lohud. Väiksem, madalam lohk on kääpa loodenõlval. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 10998 paikneb kääbaskalmistu lõunapoolses osas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 10999
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1038
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 8,5 m, kõrgusega 0,6 m. Kääpa põhjanõlv on järsem ja kõrgem kui lõunanõlv. Kääbas on lõhutud, keskele on kaevatud suurem lohk, mille ümber on madalaid lohke. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 10999 paikneb kääbaskalmistu lõunapoolses osas, jäädes metsatee hargnemise kohast lõuna poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11000
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1039
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 9,5-10 m, kõrgusega 1,1-1,2 m. Kääbas on lõhutud. Kääpa keskel ja põhjanõlval on sammaldunud, madal lohk. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11000 paikneb kääbaskalmistu lõunapoolses osas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11001
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1040
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 12 m, kõrgusega 1,3-1,4 m. Kääpa põhjanõlv on järsem ja kõrgem, lõunanõlv laugem ja madalam. Kääpa keskel ja põhjaosas on kaevatud lohk. Kraav kääpa ümber on märgatav vaid kääpa põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11001 paikneb kääbaskalmistu keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11002
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1041
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on põhja-lõunasuunas piklik. Kääpa pikkus on 18 m, laius 12 m. Kääpa kõrgus lõunaosas on 2,3 m, põhja suunas muutub kääbas madalamaks, kusjuures kõrgus kääpa põhjaosas on 1,4 m. Jääb mulje, nagu oleks siin liitunud kaks erineva kõrgusega ümmargust kääbast. Kääpa põhjanõlv on üsna järsk, lõunaserv lauge. Kääpa lõunaosa keskele on kaevatud lohk. Kraav on märgatav vaid kääpa põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11002 paikneb kääbaskalmistu keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11003
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1042
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kirde-edela suunas piklik. Kääpa pikkus on 15-16 m, laius 10-11 m, kõrgus 2-2,1 m. Kääbas on suuremal määral lõhutud, mistõttu pole võimalik tema täpset suurust ega kuju määrata. Kääpa keskele on kogu pikkuses kaevatud kirde-edelasuunaline kraav, laiusega kuni 1,5 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11003 paikneb kääbaskalmistu keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11004
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1043
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 8 m, kõrgusega 0,5-0,6 m. Kääbas on lõhutud, keskele on kaevatud ligikaudu 1,5 m läbimõõduga auk. Kääbas on üsna laugete nõlvadega. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11004 paikneb kääbaskalmistu keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11005
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1044
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 8,5 m, kõrgusega 1,2-1,3 m. Kääbas on lõhutud ida- ja kaguosas, kus esinevad madalad lohud. Kraav kääpa ümber on vaevalt märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11005 paikneb kääbaskalmistu keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11006
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1045
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on piklik ida-kagust, lääne loodesse. Kääpa pikkus on 15-16 m, laius 10 m, kõrgus 1,3 m. Kääpa loodenõlv on kõrgem ja järsem, kaguosa madalam ja laugem. Kääbas on suuremal määral lõhutud, mistõttu tema pikkus ja kõrgus on mõnevõrra muutunud ning kääpa piirjoon eriti kaguosas on üsna ebamäärane. Kääpa keskele on pikisuunas kaevatud sügav kraav. Kääpa ümber olevat kraavi pole märgata (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11006 paikneb kääbaskalmistu keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11007
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1046
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 14 m, kõrgusega 2,1 m. Kääpa nõlvad on üsna järsud. Kääbas on lõhutud, selle keskel, edela- ja loodenõlval on sammaldunud lohud. Kraav kääpa ümber on märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11007 paikneb kääbaskalmistu keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11008
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1047
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõt 8 m, kõrgus 1,5 m. Kääpa põhjanõlv on järsem ja kõrgem kui lõunanõlv. Kääbas on üsna lõhutud, selle kaguossa on kaevatud lohk läbimõõduga 4 m. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11008 paikneb kääbaskalmistu keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11009
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1048
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõt 8 m, kõrgus 1,1 m. Kääpa põhjanõlv on järsem ja kõrgem kui lõunanõlv. Kääbas on lõhutud, selle keskele on põhja-lõuna suunas kaevatud kraav. Väiksemad lohud on ka kääpa kirde- ning edelaosas. Kraav kääpa ümber on märgatav, eriti põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11009 paikneb kääbaskalmistu keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11010
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1049
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõt 15,5 m ja kõrgus 0,9 m. Kääbas on üsna ühtlaselt järskude nõlvadega, vaid läänenõlv on mõnevõrra madalam ja laugem. Kääbas on lõhutud, selle keskosa on lamedamaks kaevatud. Madalamaid lohke esineb ka kagu- ja lääneosas. Kraav kääpa ümber on vaevumärgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11010 paikneb kääbaskalmistu põhjaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11011
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1050
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõt on 13 m ja kõrgus 1,8 m. Kääbas on ühtlaselt järsemate nõlvadega. Kääpas on lõhutud loode- ja idaosas ning lõuna- ja kaguosas. Kraavi kääpa ümber märgata ei ole (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11011 paikneb kääbaskalmistu põhjaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11012
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2567
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõt on 11 m ja kõrgus 1,5 m. Kääbas on ühtlaselt järsemate nõlvadega ning suhteliselt hästi säilinud. Mõned väiksemad, madalad, sammaldunud lohud esinevad kääpa lõunaosas, kesk- ja idaosas. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11012 paikneb kääbaskalmistu põhjaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1971. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11013
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2568
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõt on 9 m ja kõrgus 1,3 m. Kääpa põhjaosa on kõrgem ja järsem, lõunaosa laugem ja madalam. Kääbas on lõhutud, suhteliselt tervem on põhja- ja kirdeosa. Rohkem lõhutud on idapoolne osa kus esineb sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on vähemärgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11013 paikneb kääbaskalmistu põhjaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1971.a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11014
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2569
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõt on 8 m ja kõrgus 1 m. Kääbas on lõhutud keskosas ja idaosas. Lõhkumise tõttu on ilmselt mõnevõrra muutunud kääpa kõrgus ja kuju. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11014 paikneb kääbaskalmistu põhjaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena.Esitatud kaitse alla võtmiseks 1971.a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11015
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2570
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõt on 13 m ja kõrgus 1,7 m. Kääbas on üsna järskude nõlvadega, eriti põhjaosas ning lääne- ja idaosas, lõunanõlv on mõnevõrra laugem. Kääbas on lõhutud lõunapoolses keskosas, kus esineb madalam lohk. Väiksem lohk on ka põhjaosas ning kagunõlval. Kraav ümber kääpa on paremini märgatav kääpa põhjajalamil, mujal on see vaevumärgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11015 paikneb kääbaskalmistu põhjaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena.Esitatud kaitse alla võtmiseks 1971.a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11016
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2571
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ovaalse kujuga, piklik põhja-lõuna suunas. Kääpa pikkus on 15 m, laius 10 m ja kõrgus 1,9 m. Kääpa põhjanõlv on üsna järsk. Lõunanõlv lauge. Kääbas on lõhutud. Sissekaevatud lohud kääpa põhja-, ida- ja edelaosas on muutnud mõnevõrra kääpa kuju ja kõrgust. Kraav kääpa ümber on märgatav vaid põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11016 paikneb kääbaskalmistu põhjaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis) Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1971.a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11017
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2572
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Kääpa läbimõõt on 11 m ja kõrgus 1,4 m. Kääpa põhja- ja idanõlvad on järsemad kui lõuna- ja läänenõlvad. Kääbas on hästi säilinud, keskelt lame. Võimalik, et teda on keskelt kaevatud. Kääpa põhjajalamil on väike lohk. Kraav kääpa ümber on märgatav põhja- ja kirdeosas (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11017 paikneb kääbaskalmistu põhjaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1971.a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11018
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2573
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Kääpa läbimõõt on 0,7 m ja kõrgus 0,5-0,6 m. Kääbas on üsna laugete nõlvadega ning suhteliselt hästi säilinud. Kääpa keskel näib olevat väiksem sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11018 paikneb kääbaskalmistu põhjaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1971.a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11019
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2574
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Kääpa läbimõõt on 10 m, kõrgus 1,5 m. Kääbas on suhteliselt hästi säilinud. Kääpa põhjanõlv on järsem ja kõrgem, lõunakülg laugem. Kraav kääpa ümber on märgatav vaid põhjaosas (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11019 paikneb kääbaskalmistu põhjaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1971.a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11020
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2575
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Kääpa läbimõõt on 11 m, kõrgus 1,6 m. kääbas on enam-vähem ühtlase kõrgusega, põhjanõlv on siiski mõnevõrra kõrgem ja järsem. Kääbas on pealt lame ja keskel paistab olevat madalam lohk. Kraav kääpa ümber on märgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 10992-11020) asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu asub Ahja jõe tasase pinnamoega, liivasel terrassil, mis on kaetud okaspuudega. Kääbaskalmistuni jõuab kui keerata Kiuma-Peraküla tee 2 kilomeetri juures oleva Möksi veski juurest metsateele. Mööda seda teed ligikaudu 700 m pärast jõuab kääbasteni. Kääbas reg nr 11020 paikneb kääbaskalmistu põhjaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 10992-11020) on maininud J. Jung (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugart, Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis) Kääpaid olevat millalgi (enne 1922. a) kaevanud keegi üliõpilane Samson ning leidnud siit mõningaid esemeid, mis on aga kaduma läinud. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi-aegsete kääbastena. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1971.a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11025
name: Ohvriallikas "Kõrveläte", "Kõrbeläte"
type: Ohvriallikas
alt_id: 1051
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allika pikkus väljavoolukohast kuni Hilba jõeni on 6,5 m, laius 0,6-1 m. Allikasängi põhjas esineb väiksemaid raudkive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Allikas voolab välja Hilba ürgoru parema veeru aluspõhjast. Allikas voolab ligikaudselt põhjast-lõunasse ja ühineb Hilba jõega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvriallika traditsioon ulatub tagasi tõenäolist I aastatuhandesse, püsides edasi kuni 19. Sajandini ja võimalik, et ka kuni tänapäevani. Allikat on nimetatud kogumikus „Kas tunnd maad“, Tallinn, 1965, lk 642, kus mainitakse, et rahvapärimuse kohaselt olevat Hilba allikal tervendav toime (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11026
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 99-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ida-lääne suunas piklik, mõõtmetega 25 x 10 m. Kalme on rajatud tasasele maale ja see tõuseb ümbrusest vaid 0,5 m, kivide võrra Kalme põhjaservas on märgata ida-lääne suunalist kivirida, mis kuulub tarindite otsamüürile. Võib eristada ka mõningaid põhja-lõuna suunalisi ristiridu. Tarindite pikkus on umber 4,5 m. tarinditest kahel pool on madalam väiksematest kividest kivilade. Kalme on kohati auklik, suuri kive on pinnale välja kangutatud. 1970. aastate lõpus on kalme kirdenurga juurde kaevatud sügav auk (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas Põlva kihelkonnas. Kalmegrupp, mälestised reg nr 11026-11028, jäävad Akste-Häätaru maanteelt lõunasse keeravast külavaheteest loodesse. Kalme reg nr 11026 on kagupoolseim.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub I aastatuhande I poolde. Teateid kalmete on olemas O. Ugarti poolt 1922. a koostatud Põlva kihelkonna muististe kirjelduses, lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Leidude kohta teateid ei ole (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11027
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 100-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on väiksem kui kalme reg nr 11026. Ida-lääne suunas on pikkus 10 m ja põhja-lõunasuunas 6 m. Sammaldunud kivid on pooleldi pinnasest väljas, nii et kalme kõrguseks on umbes 0,5 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas Põlva kihelkonnas. Kalmegrupp, mälestised reg nr 11026-11028, jäävad Akste-Häätaru maanteelt lõunasse keeravast külavaheteest loodesse. Kalme reg nr 11027 ja kalme reg nr 1126 äärevared puutuvad kokku.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub I aastatuhande I poolde. Teateid kalmete on olemas O. Ugarti poolt 1922. a koostatud Põlva kihelkonna muististe kirjelduses, lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Leidude kohta teateid ei ole (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11028
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 101-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Riikliku kaitse alla võtmiseks esitati 1977. aastal.
Kalmet kasuatati matmispaigana I aastatuhande II poolel

Asub teisena kirjeldatust kalmest mõned meetrid loode poole tõustes kühmuna ümbrusest 50-60 cm kõrgemale.
Kalme kujutab endast lääne-ida suunas 30 m pikkust ja põhja-lõuna suunas 15 m laiust kivilasu, millest suuri kive on pinnale välja kangutatud. Kalme idapoolset ots võib olla olnud kunagi eraldi kalme. Kivid on väiksemad ja kivilade jätab lõhutud mulje.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas Põlva kihelkonnas. Kalmegrupp, mälestised reg nr 11026-11028, jäävad Akste-Häätaru maanteelt lõunasse keeravast külavaheteest loodesse. Kalme reg nr 11028 ja kalme reg nr 1127 loode pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub I aastatuhande I poolde. Teateid kalmete on olemas O. Ugarti poolt 1922. a koostatud Põlva kihelkonna muististe kirjelduses lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Leidude kohta teateid ei ole (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11029
name: Pelgupaik "Linnamägi"
type: Pelgupaik
alt_id: 322-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pelgupaik kujutab endast kõrgemat küngast soisel alal. Sellest lääne poole jääb Piigaste oja. Küngas on võrdlemisi järskude nõlvadega ja kaetud segametsaga. Künkal asub palju koopataolisi kaevandeid. Pelgupaika on kasutatud varjupaigana sõdade ajal.
Pelgupaik asub suures osas reformimata riigimaal, kuid selle teisel pool teed asuv läänepoolne osa jääb Kaasiku kinnistule (vt Skeem 2).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis on dateeritud II aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 11031
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2586
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa läbimõõt om 9 m, kõrgus 1,1 m. kääpa põhja- ka idanõlvad on järsemad ja kõrgemad, läänenõlv laugem ja madalam. Kääpa kesk- ja idaosas esineb madalaid, sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on vaevalt märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11031-11034, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes põhja-lõuna suunalise metsade vahelise tee äärde. Kääbaskalmistu koosneb 4 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11031 jääb põhja-lõunasuunalisest teest ida poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaste (reg nr 11031-11034) olemasolule Tsähknäpalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 11032
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2587
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa läbimõõt on 9 m, kõrgus 1,5 m. Kääbas on ühtlaselt kõrgemate ja järsemate nõlvadega, seejuures kääpa põhjanõlv on siiski mõnevõrra kõrgem ja järsem kui lõunanõlv. Kääpa keskel ja edelanõlval on väikesemad, sammaldunud, madalad lohud. Kraav kääpa ümber on vaevaltmärgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11031-11034, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes põhja-lõuna suunalise metsade vahelise tee äärde. Kääbaskalmistu koosneb 4 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11032 jääb põhja-lõunasuunalisest teest lääne poole, kääpast reg nr 11031 loodesse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaste (reg nr 11031-11034) olemasolule Tsähknäpalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 11033
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2588
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa läbimõõt on 7 m, kõrgus 0,6-0,7 m. Kääbas on lame, laugete nõlvadega, kusjuures kääpa põhjanõlv on järsem ja kõrgem kui lõunanõlv. Kääpa keskel on madal, sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11031-11034, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes põhja-lõuna suunalise metsade vahelise tee äärde. Kääbaskalmistu koosneb 4 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11033 jääb kääpast reg nr 11032 edelasse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaste (reg nr 11031-11034) olemasolule Tsähknäpalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 11034
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2589
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa läbimõõt on 7 m, kõrgus 0,4 m. Kääbas on üsna madal, lame, laugete nõlvadega ning võrdlemisi ebamääraste piirjoontega, eriti lõunaosas. Kraavi kääpa ümber pole märgata (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11031-11034, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes põhja-lõuna suunalise metsade vahelise tee äärde. Kääbaskalmistu koosneb 4 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11034 jääb kääpast reg nr 110323 kagusse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaste (reg nr 11031-11034) olemasolule Tsähknäpalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis).</span>


source: A
code: 11035
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1025
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kirde-edela suunas piklik. Kääpa pikkus on 15 m, laius 9 m, kõrgus 0,8-1 m. Kääbas on üsna lame, laugete nõlvadega. Kääpa kirdepoolses osas on keskosas madalam sammaldunud lohk. Väiksem lohk on ka kääpa kagunõlval. Kraav kääpa ümber on vaevumärgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11035-11047, asuvad endise jotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes kirde-edelasuunalisest metsateest idakaarde, metsaservale. Kääbaskalmistu koosneb 13 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11035 asub kirde-edela suunalisest teest ligikaudu 5 m kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolule Tsähknapalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus mainitakse, et kääbastest on leitud luustikke ja relvi. Kääbastest saadud leiud on kaduma läinud. Rahvapärimuses peetakse kääpaid nagu teisigi samasuguseid muistiseid Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11036
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1026
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Kääpa läbimõõt on 14 m, kõrgus 2,4 m. Kääbas on kõrge ja järsunõlvaline, seejuures edelapoolne nõlv on mõnevõrra madalam ja laugem. Kääpa keskosas on lohk (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11035-11047, asuvad endise jotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes kirde-edelasuunalisest metsateest idakaarde, metsaservale. Kääbaskalmistu koosneb 13 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11036 liitub kääpaga reg nr 11035 tema kirdepoolses otsas, paiknedes otse kirde-edelasuunalise metsatee ääres.</span>


source: A
code: 11037
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1027
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Kääpa läbimõõt on 7 m, kõrgus 0,5-0,7 m. Kääbas on võrdlemisi lame, laugete nõlvadega, veidi järsem ja kõrgem on vaid kääpa läänenõlv. Kääpa kirdeosas on sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11035-11047, asuvad endise jotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes kirde-edelasuunalisest metsateest idakaarde, metsaservale. Kääbaskalmistu koosneb 13 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11037 jääb kääpast reg nr 11035 lõuna poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolule Tsähknapalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 ( käsikiri Ajaloo Instituudis), kus mainitakse, et kääbastest on leitud luustikke ja relvi. Kääbastest saadud leiud on kaduma läinud. Rahvapärimuses peetakse kääpaid nagu teisigi samasuguseid muistiseid Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11038
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1028
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on põhja-lõuna suunas piklik, pikkusega 12 m, laiusega 6m, kõrgusega 0,7-0,8 m. Kääbas on üsna lame, laugete nõlvadega, kusjuures läänenõlv on siiski mõnevõrra järsem ja kõrgem. Kääbas on üsna lõhutud. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11035-11047, asuvad endise jotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes kirde-edelasuunalisest metsateest idakaarde, metsaservale. Kääbaskalmistu koosneb 13 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11038 jääb kääpast reg nr 11037 kirde poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolule Tsähknapalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 ( käsikiri Ajaloo Instituudis), kus mainitakse, et kääbastest on leitud luustikke ja relvi. Kääbastest saadud leiud on kaduma läinud. Rahvapärimuses peetakse kääpaid nagu teisigi samasuguseid muistiseid Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11039
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1029
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa kuju täpselt määrata ei saa, sest kääbas on väga lõhutud, säilinud on vaid edela- ja lääneosa, muu osa on enamasti hävinenud. Kääpa läbimõõt on ligikaudu 10 m, kõrgus 0,8 m. Lohud on sammaldunud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11035-11047, asuvad endise jotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes kirde-edelasuunalisest metsateest idakaarde, metsaservale. Kääbaskalmistu koosneb 13 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11039 jääb kääpast reg nr 11038 põhja poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolule Tsähknapalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 ( käsikiri Ajaloo Instituudis), kus mainitakse, et kääbastest on leitud luustikke ja relvi. Kääbastest saadud leiud on kaduma läinud. Rahvapärimuses peetakse kääpaid nagu teisigi samasuguseid muistiseid Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11040
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1030
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Kääpa läbimõõt on 11 m, kõrgus 1,2 m. Kääpa põhjanõlv on järsem ja kõrgem, lõunanõlv laugem. Kääpa keskosas ja lõunanõlval võib märgata sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on vaevu märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11035-11047, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes kirde-edelasuunalisest metsateest idakaarde, metsaservale. Kääbaskalmistu koosneb 13 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11040 jääb kääpast reg nr 11039 kagu poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolule Tsähknapalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 ( käsikiri Ajaloo Instituudis), kus mainitakse, et kääbastest on leitud luustikke ja relvi. Kääbastest saadud leiud on kaduma läinud. Rahvapärimuses peetakse kääpaid nagu teisigi samasuguseid muistiseid Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11041
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2590
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 12 m, kõrgusega 1 m. Kääbas on üsna ühtlaselt laugete nõlvadega. Kääpa keskel on väike lohk. Kraav kääpa ümber on vaevumärgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11035-11047, asuvad endise jotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes kirde-edelasuunalisest metsateest idakaarde, metsaservale. Kääbaskalmistu koosneb 13 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11041 jääb kääpast reg nr 11040 kagu poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolule Tsähknapalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus mainitakse, et kääbastest on leitud luustikke ja relvi. Kääbastest saadud leiud on kaduma läinud. Rahvapärimuses peetakse kääpaid nagu teisigi samasuguseid muistiseid Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11042
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2591
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 13 m, kõrgusega 1,7 m. Kääbas on üsna järskude, kõrgete nõlvadega, kusjuures põhja- ja läänenõlvad on järsemad ja kõrgemad, lõunanõlv aga laugem. Kääpa keskel ja idanõlval on lohk. Kraavi kääpa ümber pole märgata (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11035-11047, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes kirde-edelasuunalisest metsateest idakaarde, metsaservale. Kääbaskalmistu koosneb 13 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11042 jääb kääpast reg nr 11041 kagu poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolule Tsähknapalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 ( käsikiri Ajaloo Instituudis), kus mainitakse, et kääbastest on leitud luustikke ja relvi. Kääbastest saadud leiud on kaduma läinud. Rahvapärimuses peetakse kääpaid nagu teisigi samasuguseid muistiseid Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11043
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2592
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 8 m, kõrgusega 0,8 m. Kääpa põhja- ja kirdenõlvad on järsemad ja kõrgemad kui lõunanõlv. Kääbas näib olevat hästi säilinud. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11035-11047, asuvad endise jotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes kirde-edelasuunalisest metsateest idakaarde, metsaservale. Kääbaskalmistu koosneb 13 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11043 on kagupoolseim kääbas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolule Tsähknapalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 ( käsikiri Ajaloo Instituudis), kus mainitakse, et kääbastest on leitud luustikke ja relvi. Kääbastest saadud leiud on kaduma läinud. Rahvapärimuses peetakse kääpaid nagu teisigi samasuguseid muistiseid Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11044
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2593
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 7 m, kõrgusega 0,5-0,6 m. Kääbas on lame, üsna laugete nõlvadega ning eriti lõunaosas võrdlemisi ebamääraste piirjoontega. Võimalik, et kääpa keskele on kaevatud madalam lohk, kuid samblakatte tõttu pole see täpsemalt jälgitav. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11035-11047, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes kirde-edelasuunalisest metsateest idakaarde, metsaservale. Kääbaskalmistu koosneb 13 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11044 jääb kääpast reg nr 11037  kagu poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolule Tsähknapalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a lk 23 ( käsikiri Ajaloo Instituudis), kus mainitakse, et kääbastest on leitud luustikke ja relvi. Kääbastest saadud leiud on kaduma läinud. Rahvapärimuses peetakse kääpaid nagu teisigi samasuguseid muistiseid Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11045
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2594
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 9 m, kõrgusega 1 m. Kääbas on lame, ühtlaselt laugete nõlvadega. Kääpa keskosas on väike lohk. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11035-11047, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes kirde-edelasuunalisest metsateest idakaarde, metsaservale. Kääbaskalmistu koosneb 13 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11045 jääb kääpast reg nr 11036  ida poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolule Tsähknapalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 ( käsikiri Ajaloo Instituudis), kus mainitakse, et kääbastest on leitud luustikke ja relvi. Kääbastest saadud leiud on kaduma läinud. Rahvapärimuses peetakse kääpaid nagu teisigi samasuguseid muistiseid Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11046
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2595
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 7 m, kõrgusega 0,5 m. Kääbas on üsna madal ning laugete nõlvadega, vaid läänenõlv on veidi järsem ja kõrgem. Kääpa keskel on väike madal lohk. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11035-11047, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes kirde-edelasuunalisest metsateest idakaarde, metsaservale. Kääbaskalmistu koosneb 13 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11046 jääb kääpast reg nr 11045 kirde poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolule Tsähknapalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus mainitakse, et kääbastest on leitud luustikke ja relvi. Kääbastest saadud leiud on kaduma läinud. Rahvapärimuses peetakse kääpaid nagu teisigi samasuguseid muistiseid Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11047
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2596
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, läbimõõduga 9 m, kõrgusega 0,6-0,7 m. Kääpa lõunanõlv on madalam ja laugem kui põhjanõlv. Kääpa keskosas, põhja- ning lõunaosas esineb madalaid, sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11035-11047, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääbaskalmistu paikneb künklik-lainjal liivase pinnakattega alal, jäädes kirde-edelasuunalisest metsateest idakaarde, metsaservale. Kääbaskalmistu koosneb 13 liivast kuhjatud kääpast. Kääbas reg nr 11047 jääb kääpast reg nr 11046 kirde poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolule Tsähknapalos on viidanud K. Laja Kanepi kihelkonna kirjelduses 1925. a, lk 23 ( käsikiri Ajaloo Instituudis), kus mainitakse, et kääbastest on leitud luustikke ja relvi. Kääbastest saadud leiud on kaduma läinud. Rahvapärimuses peetakse kääpaid nagu teisigi samasuguseid muistiseid Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11048
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1018
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11048-11064, koosneb 17 liivast kuhjatud kääpast, millest 13 on ümmargused ja 4 piklikud. Kääbas reg nr 11048 on ümmargune, laugemate nõlvadega, kusjuures põhjakülg on järsem ja kõrgem, lõunakülg aga laugem. Kääpa läbimõõt on 14 m, kõrgus 1,3-1,4 m. Kääpa keskosa on lõhutud. Loode-kagu suunalise metsateega on mõnevõrra lõhutud kääpa edelajalamit. Kraav kääpa ümber on vaevalt jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääbas reg nr 11048 asub kirde-edela ning loode-kagu suunaliste metsateede ristumiskohas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11049
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1019
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna madal ning laugete nõlvadega, kusjuures tema lõunanõlv on üsna lauge ning võrdlemisi ebamäärase piirjoonega. Kääpa läbimõõt on 7 m, kõrgus 0,6-0,7 m. Kääpa keskosas on kaevatud lohk. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääbas reg nr 11049 asub kääpast reg nr 11048 idapool 1,5 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11050
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1020
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on piklik, tema pikkus kirde-edela suunas on 15 m, laius 9 m ja kõrgus 1,1-1,2 m, kusjuures kääpa edelaots on üsna madal ja lauge, kõrgusega vaid 0,7 m. Kääbas on üsna lõhutud. Lohke esineb kääpa keskel, edelaotsas. Lõhutud on samuti kääpa loodekülg. Kraav kääpa ümber on vaevalt jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11050 edelaots asub asub kääpast reg nr 11049 põhja pool 5 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11051
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1021
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna ühtlaselt kõrgete, järsemate nõlvadega, pealt kumer. Tema lõunakülg on laugem ja madalam, põhjakülg kõrgem ja järsem. Kääpa läbimõõt on 11 m, kõrgus 1,6-1,7 m. Kääpa keskel ja edelaosas on lohk. Üldiselt on kääbas hästi säilinud. Kraav kääpa ümber on jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11051 asub kääpast reg nr 11050 kirde pool ja nende jalamid puutuvad kokku.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11052
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1022
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna ühtlaselt kõrgete, järskude nõlvadega, pealt kumer. Kääpa läbimõõt on 14,5 m, kõrgus 1,6 m. Kääbast on lõhutud põhjaosas, keskosas ja loodenõlval. Kääpa loodejalamile on põllult kive toodud. Kraav kääpa ümber on märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11052 asub kääpast reg nr 11051 kirde pool 9 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11053
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1023
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna suur ja kõrge, kusjuures tema lõunanõlv on laugem, põhjanõlv aga üsna kõrge ja järsk. Kääpa läbimõõt on 15 m, kõrgus 1,8-2 m. Kääbast on lõhutud idanõlval, keskosas ja läänenõlval. Loodejalami lähedusse on põllult kive toodud, kive on ka kirdejalami juures. Kraav kääpa ümber on jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11053 asub kääpast reg nr 11052 kirde pool 10,5 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11054
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1024
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, pealt kumer, kusjuures lõunakülg on laugem kui põhjakülg, kugi lõhkumine on põhjakülge siiski mõnevõrra muutnud. Kääpa läbimõõt on 9 m, kõrgus 0,9-1 m. Kääpa teepoolne ehk loodejalam on lõhutud tee tegemisel, mistõttu nõlv on laugem kui algselt olnu. Kraav kääpa ümber on vaevaltmärgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11054 asub kääpast reg nr 11053 kirde pool 17 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11055
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2576
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna madal ja lame ning laugete nõlvadega. Läbimõõt on 7 m, kõrgus 0,5 m. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11055 asub kääpast reg nr 11054 kirde pool 8 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11056
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2577
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, võrdlemisi kõrgete ning järsemate nõlvadega, pealt kumer. Tema põhjakülg on järsem ja kõrgem, lõunanõlv laugem. Läbimõõt on 11 m, kõrgus 1,5-1,6 m. Kääbas on lõhutud loodeküljel. Kääpale on 1971. a kevadel istutatud noored männid, mille jaoks aukude kaevamisega on samuti kääbast lõhutud. Kraav on märgatav vaid kääpa põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11056 asub kääpast reg nr 11055 kirde pool 8 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11057
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2578
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kirde-edela suunas piklik. Pikkus on 14 m, laius 9 m, kõrgus 1,4-1,5 m. Kääbas on üsna laugenõlvaline, pealt kumer. Kääpa põhjakülg on järsem ja kõrgem kui lõunakülg. Kääpa keskel, lõuna- ning edelanõlval on madalad lohud. Kääpale on istutatud 1971. a kevadel noored männid, millega on samuti kääbast lõhutud. Kraav kääpa ümber on märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11057 asub kääpast reg nr 11056 kagu pool 6 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11058
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2579
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna madal, laugete nõlvadega ja pealt kumer. Läbimõõt on 9-9,5 m, kõrgus 0,9-1 m. Kääpale on 1971. a istutatud männid, millega on kääbast mõnel määral lõhutud. Kääpa põhja- ja kirdejalamile on põllult kive toodud. Kraav kääpa ümber on märgatav vaid põhja pool (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11058 asub kääpast reg nr 11057 kirde pool 19 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11059
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2580
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on üsna madal, lauge ning lame, kusjuures tema põhjanõlv on mõnevõrra järsem ja kõrgem. Läbimõõt on 9 m, kõrgus 0,6 m. Kääpa keskosas on lohk. Kääpale on istutatud männid 1971. a, millega on kääbast mõnevõrra lõhutud. Kraav kääpa ümber on vaevumärgatav kääpa põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11059 asub kääpast reg nr 11058 lõuna pool 105 m, loode-kagu suunalise tee ääres, teest loode pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11060
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2581
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Kääpa põhjanõlv on üsna järsk ja kõrge, lõunanõlv aga väga madal ja lauge, pealt on kääbas lamedavõitu. Läbimõõt on 12-13 m, kõrgus 1,4-1,5 m. Kääpa keskosas on madal lohk. Kraav kääpa ümber on jälgitav vaid kääpa põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa  reg nr 11060 asub kääpast reg nr 11059 kagu pool 11 m , loode-kagu suunalisest teest 6,5 m edela pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11061
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2582
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on veidi piklik loode-kagu suunas. Kääpa pikkus on 9 m, laius 7 m, kõrgus 1 m. Kääpa põhjanõlv on kõrgem ja järsem, lõuna- ning kagunõlvad aga väga madalad ja lauged. Kraav kääpa ümber on jälgitav vaid kääpa põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11061 asub kääpast reg nr 11060 kagu pool 5,5 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11062
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2583
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on veidi piklik loode-kagu suunas. Tema pikkus on 8 m, laius 7 m, kõrgus 0,7-0,8 m. Kääbas on üsna madal, lame ning laugete nõlvadega, võrdlemisi ebamääraste piirjoontega. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11062 asub kääpast reg nr 11061 kagu pool 4 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11063
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2584
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on veidi piklik loode-kagu suunas. Tema pikkus on 18 m, laius 17 m. Kääpa põhjanõlv on üsna järsk ja kõrge, kõrgus on siin 1,6-1,8 m. Lõunanõlv on madal ning väga lauge. Kääpal esineb nüüdseks sammaldunud lõhkumisjälgi põhjanõlval, kaguosas ja idanõlval. Kääpa idaosast läheb üle jalgrada. Kraav kääpa ümber on märgatav põhjakaarte jalamitel, samuti läänejalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11063 asub kääpast reg nr 11062 loode pool 10 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11064
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2585
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on loode-kagu suunas piklik. Tema pikkus on 16 m, laius 10 m. Kääpa põhjanõlv on üsna kõrge ja järsk, kõrgusega 1,5-1,6 m, lõunanõlv aga madal ja väga lauge. Kääbast on lõhutud. Kraav kääpa ümber on märgatav vaid põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11048-11064, asuvad endise jaotuse järgi Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Kääpad jäävad Piigaste-Häätaru maantee 2. ja 3. km vahel, paiknedes maanteest ligikaudu 155 m lõuna pool. Kääbaskalmistu asub lainjal liivasel alal, okaspuumetsa all. Maapind langeb lõuna ja edela suunas. Kääbastest põhja ja kirde pool maapind tõuseb. Kääpa reg nr 11064 asub kääpast reg nr 11063 loode pool 50 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste (reg nr 11048-11064) suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu I aastatuhande II poolde. Tiksi küla kääbaskalmistu kohta leidub andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis) 1895. a, kus loetletakse kokku 20 kääbast, millistest aga osa oli juba tol ajal üsna ära küntud ning vaevaltmärgatavad. 1860. a olevat mõningaid kääpaid kaevanud keegi asjaarmastaja von Pfeffer, kusjuures oli kääpa põhjast leidnud söe-tuhakihi puutumata liiva peal. 1890. a kaevas neid kääpaid kirja autor J. Wäggi ning leidis ühest kääpast luustiku. Rahvasuus peetakse kääpaid sõjakääbasteks, kusjuures lähedusesolev Janukjärv olevat oma nime saanud seetõttu, et sõdalased olevat januga järve tühjaks joonud. Siit ka järve nimi – Janukjärv. Järgmised teated Tiksi küla kääbaste kohta pärinevad K. Lajalt 1925. a Kanepi kihelkonna kirjeldusest, lk 23 (käsikiri ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et Tiksi külast Tsähkna veskile viiva tee ääres, teest paremas on kääpaid, teest vasakul asunud kääpad olevat aga hävinenud. Sealt olevat leitud luustik. Muudest leidudest aga teated puuduvad. Tiksi küla kääbaste läheduses olevat olnud ka kivikalme, mis aga juba 1925. a oli täielikult hävinenud. Metsa kus kääpad paiknevad on rahvasuus nimetatud „Kalmumetsaks“ (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11065
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 345-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvrikivi on ebakorrapäras kujuga, kivi ümbermõõduks on 10 m, kõrguseks 2- 2,3 m. Mõnedel andmetel asub teine pool kivist 300 m eemal talu juures. Kivil on kaks auku, kus olevat olnud sees ristid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub Mustajõe-Tännassilma tee ääres. Teepoolse nurgaga jääb kivi maantee serva.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvrikivi on dateeritud II aastatuhandesse. Kohaliku elaniku sõnul olevat kivi toodud oma praegusele asukohale 400 m eemalt põllult, kivi olevat pooleks läinud, teine osa paremat kätt teed ühe talu juures. Rahvapärimuse järgi olevat sinna maetud kolm kindralit ja põld, kust kivi toodud, olnud enne surnuaed.</span>


source: A
code: 11066
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1083
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmed reg nr 11066 ja reg nr 11068  on asunud kõrvuti edela-kirde suunas. Praegu on nende asendit ja suurust raske määrata, kuna 1970. a on tee laiendamisega kalmete kagupoolsed küljed tõugatud buldooseriga loodepoolsele osale peale. Suuri raudkive on nii kalme peal, kui tee servas. Pealelükatud kihi all on kalmete loodepoolsed osad arvatavasti säilinud. Siin lõpeb nende serv järsu astanguga. Enne kalmete lõhkumist on kalmete mõõtmed olnud: Kalme reg nr 11066 mõõtmed 18x16 m ja Kalme reg nr 11067 mõõtmed 20x16 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Põlva kihelkonnas. Kalme jääb Tilsi-Naruski tee ja Kööbi-Tilsi tee ristumiskoha lähedale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välise kuju järgi võib kalmeid pidada I aastatuhande I poolde kuuluvaiks. Koiola küla kivikalmeid (mälestised reg nr 11066-11068) on märgitud O. Ugarti poolt Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a  (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kalmeid teaduslikult uuritud ei ole ja samuti pole siit arheoloogilisi leide (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11067
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1084
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmed reg nr 11066 ja reg nr 11068 on asunud kõrvuti edela-kirde suunas. Praegu on nende asendit ja suurust raske määrata, kuna 1970. a on tee laiendamisega kalmete kagupoolsed küljed tõugatud buldooseriga loodepoolsele osale peale. Suuri raudkive on nii kalme peal, kui tee servas. Pealelükatus kihi all on kalmete loodepoolsed osad arvatavasti säilinud. Siin lõpeb nende serv järsu astanguga. Enne kalmete lõhkumist on kalmete mõõtmed olnud: kalme reg nr 11066 mõõtmed 18 x 16 m ja kalme reg nr 11067 mõõtmed 20 x 16 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Põlva kihelkonnas. Kalme jääb Tilsi-Naruski tee ja Kööbi-Tilsi tee ristumiskoha lähedale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välise kuju järgi võib kalmeid pidada I aastatuhande I poolde kuuluvaiks. Koiola küla kivikalmeid (mälestised reg nr 11066-11068) on märgitud O. Ugarti poolt Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a  (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kalmeid teaduslikult uuritud ei ole ja samuti pole siit arheoloogilisi leide (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11068
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1085
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme pikkus kirde-edela suunas on 28 m ja laius 20 m. Koht on ümbritsevast maastikust madalam, kuid kalme on rajatud madalamala kühmule. Sambla alt paistab suuri kive. Kalme on suhteliselt hästi säilinud ja suuremaid lõhkumisi pole märgata (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kalme jääb Tilsi-Naruski tee ja Kööbi-Tilsi tee ristumiskoha lähedale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välise kuju järgi võib kalmeid pidada I aastatuhande I poolde kuuluvaiks. Koiola küla kivikalmeid (mälestised reg nr 11066-11068) on märgitud O. Ugarti poolt Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a  (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kalmeid teaduslikult uuritud ei ole ja samuti pole siit arheoloogilisi leide (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11069
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 259-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Tema läbimõõt on 7,5-8 m, kõrgus 1-1,2 m. Kääpa põhjapoolne nõlv on kõrgem ja järsem, lõunakülg on aga laugem ja madalam. Kääpa keskosas on kaevatud auk. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11069-11077, asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääpas jäävad Vedo külast Kähri küllas minevast teest ligi 250 m lõuna poole, metsaservast ligikaudu 100 m lõuna poole, kahele poole metsateed. Kääpad paiknevad lainjal tasandikul okaspuumetsas, Vedo ojast põhja poole tõusva oru pervel paikneval seljakul. Kääbas reg nr 11069 asub ida-lääne suunalisest metsateest ligikaudu 6 m põhja pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades peaks kääbas kuuluma I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11069-11077) kohta puuduvad varasemad andmed. Kääbaste olemasolu ja asukoha tegi arheoloog M. Aunale teatavaks endine kolhoosi „Koit“ autojuht R. Tobreluts 18. oktoobril 1979. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11070
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 260-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Tema läbimõõt on 11 m, kõrgus 1,4 m. Kääpa põhjapoolne nõlv on kõrgem ja järsem kui lõunapoolne nõlv. Kääpa keskosas on suurem auk. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11069-11077, asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääpas jäävad Vedo külast Kähri küllas minevast teest ligi 250 m lõuna poole, metsaservast ligikaudu 100 m lõuna poole, kahele poole metsateed. Kääpad paiknevad lainjal tasandikul okaspuumetsas, Vedo ojast põhja poole tõusva oru pervel paikneval seljakul. Kääbas reg nr 11070 asub Kääpast reg nr 11069 edela pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades peaks kääbas kuuluma I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11069-11077) kohta puuduvad varasemad andmed. Kääbaste olemasolu ja asukoha tegi arheoloog M. Aunale teatavaks endine kolhoosi „Koit“ autojuht R. Tobreluts 18. oktoobril 1979. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11071
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 261-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, pealt kumer ja laugete nõlvadega, vaid põhjapoolne nõlv on veidi kõrgem ja järsem. Kääpa läbimõõt on 7-8 m, Kõrgus 0,7 m. Kääpa kaguosas on suurem, sammaldunud auk. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11069-11077, asub endise jaotuse järgi Võrumaal. Põlva kihelkonnas. Kääpas jäävad Vedo külast Kähri küllas minevast teest ligi 250 m lõuna poole, metsaservast ligikaudu 100 m lõuna poole, kahele poole metsateed. Kääpad paiknevad lainjal tasandikul okaspuumetsas, Vedo ojast põhja poole tõusva oru pervel paikneval seljakul. Kääbas reg nr 11071 asub Kääpast reg nr 11070 loode  pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades peaks kääbas kuuluma I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11069-11077) kohta puuduvad varasemad andmed. Kääbaste olemasolu ja asukoha tegi arheoloog M. Aunale teatavaks endine kolhoosi „Koit“ autojuht R. Tobreluts 18. oktoobril 1979. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11072
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 262-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on loode-kagu suunas piklik. Tema pikkus selles suunas on 19,5 m, laius 15 m, suurim kõrgus 1,5 m, kusjuures otstes ulatub kääpa kõrgus vaid 0,7-0,8 m. Kääpa põhjapoolne nõlv on järsem kui lõunapoolne külg. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11069-11077, asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääpas jäävad Vedo külast Kähri küllas minevast teest ligi 250 m lõuna poole, metsaservast ligikaudu 100 m lõuna poole, kahele poole metsateed. Kääpad paiknevad lainjal tasandikul okaspuumetsas, Vedo ojast põhja poole tõusva oru pervel paikneval seljakul. Kääbas reg nr 11072 asub Kääpast reg nr 11070 edela pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades peaks kääbas kuuluma I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11069-11077) kohta puuduvad varasemad andmed. Kääbaste olemasolu ja asukoha tegi arheoloog M. Aunale teatavaks endine kolhoosi „Koit“ autojuht R. Tobreluts 18. oktoobril 1979. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11073
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 263-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, pealt kumer, kusjuures tema põhjapoolne külg on kõrgem ja järsem kui lõunapoolne külg. Kääpa läbimõõt on 8-10,5 m, kõrgus 0,8 m. Kääpa keskosast lõuna pool on auk. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11069-11077, asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääpas jäävad Vedo külast Kähri küllas minevast teest ligi 250 m lõuna poole, metsaservast ligikaudu 100 m lõuna poole, kahele poole metsateed. Kääpad paiknevad lainjal tasandikul okaspuumetsas, Vedo ojast põhja poole tõusva oru pervel paikneval seljakul. Kääbas reg nr 11073 asub Kääpast reg nr 11072 kagu pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades peaks kääbas kuuluma I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11069-11077 ) kohta puuduvad varasemad andmed. Kääbaste olemasolu ja asukoha tegi arheoloog M. Aunale teatavaks endine kolhoosi „Koit“ autojuht R. Tobreluts 18. oktoobril 1979. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11074
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 264-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, madal, laugete nõlvadega ja pealt kumer. Kääpa läbimõõt on 9 m ja kõrgus 0,4 m. Kääpa loodeosas on sammaldunud, madal lohk. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11069-11077, asub endise jaotuse järgi Võrumaal. Põlva kihelkonnas. Kääpas jäävad Vedo külast Kähri küllas minevast teest ligi 250 m lõuna poole, metsaservast ligikaudu 100 m lõuna poole, kahele poole metsateed. Kääpad paiknevad lainjal tasandikul okaspuumetsas, Vedo ojast põhja poole tõusva oru pervel paikneval seljakul. Kääbas reg nr 11074 asub Kääpast reg nr 11072 loode pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades peaks kääbas kuuluma I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11069-11077) kohta puuduvad varasemad andmed. Kääbaste olemasolu ja asukoha tegi arheoloog M. Aunale teatavaks endine kolhoosi „Koit“ autojuht R. Tobreluts 18. oktoobril 1979. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11075
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 265-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, madal, laugete nõlvadega ja pealt kumer. Kääpa läbimõõt on 8 x 10 m ja kõrgus 0,4 m. Kääpa keskosas, kagu- ja loodeosas on sammaldunud, madal lohk. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11069-11077, asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääpas jäävad Vedo külast Kähri küllas minevast teest ligi 250 m lõuna poole, metsaservast ligikaudu 100 m lõuna poole, kahele poole metsateed. Kääpad paiknevad lainjal tasandikul okaspuumetsas, Vedo ojast põhja poole tõusva oru pervel paikneval seljakul. Kääbas reg nr 11075 asub Kääpast reg nr 11074 loode pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades peaks kääbas kuuluma I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11069-11077) kohta puuduvad varasemad andmed. Kääbaste olemasolu ja asukoha tegi arheoloog M. Aunale teatavaks endine kolhoosi „Koit“ autojuht R. Tobreluts 18. oktoobril 1979. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11076
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 266-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Tema läbimõõt on 10 m, kõrgus 1,2 m. Kääbas on osaliselt lõhutud. Sammaldunud lohke esineb keskosas, edela- ja kaguosas. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11069-11077, asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääpas jäävad Vedo külast Kähri küllas minevast teest ligi 250 m lõuna poole, metsaservast ligikaudu 100 m lõuna poole, kahele poole metsateed. Kääpad paiknevad lainjal tasandikul okaspuumetsas, Vedo ojast põhja poole tõusva oru pervel paikneval seljakul. Kääbas reg nr 11076 asub Kääpast reg nr 11075 edela  pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades peaks kääbas kuuluma I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11069-11077) kohta puuduvad varasemad andmed. Kääbaste olemasolu ja asukoha tegi arheoloog M. Aunale teatavaks endine kolhoosi „Koit“ autojuht R. Tobreluts 18. oktoobril 1979. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11077
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 267-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, madal ja laugete nõlvadega. Tema läbimõõt on 6 m, kõrgus ligi 0,4 m.  Kääbas on lõhutud, tema keskel on suurem auk. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11069-11077, asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääpas jäävad Vedo külast Kähri küllas minevast teest ligi 250 m lõuna poole, metsaservast ligikaudu 100 m lõuna poole, kahele poole metsateed. Kääpad paiknevad lainjal tasandikul okaspuumetsas, Vedo ojast põhja poole tõusva oru pervel paikneval seljakul. Kääbas reg nr 11077 asub Kääpast reg nr 11070 loode pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades peaks kääbas kuuluma I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11069-11077) kohta puuduvad varasemad andmed. Kääbaste olemasolu ja asukoha tegi arheoloog M. Aunale teatavaks endine kolhoosi „Koit“ autojuht R. Tobreluts 18. oktoobril 1979. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11078
name: Ohvriallikas "Silmaläte"
type: Ohvriallikas
alt_id: 1087
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allikas jookseb välja Ahja lisajõe Ora läänepoolsest kaldanõlvakust. Siin on reas kolm allikat ja „Silmaläte“ on neist keskmine. Ora jõgi jääb allikast umbes 10 m ida poole. Allikas kujutab endast  kinnikasvanud 3 x 4 m suurust soist kohta (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Ohvriallikani jõuab kui keerata Tilsi-Naruski teelt lõuna poole, Pragi külla. Ohvriallikas jääb külavahetees ligikaudu 100 m ida poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvriallika traditsioon ulatub tagasi tõenäolist II aastatuhandesse, püsides edasi kuni 19. sajandini ja võimalik, et ka kuni tänapäevani. Kohta on ohvriallikana märgitud O. Ugarti Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 61 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Silmaallikast olla vett silmade arstimiseks kasutatud veel 20. saj keskpaigas. (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11079
name: Pelgupaik "Kirstumägi"
type: Pelgupaik
alt_id: 1086
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pelgupaigaks kasutatud liivaseljaku mõõtmed on ida-lääne suunas 43 m, laius 30 m. Suurim kõrgus ulatub ümbritseva soo pinnast arvates üle 2 m. Seljak on kaetud metsaga ja esineb ka oksterisu. Seljaku pind on enamasti kaetud samblaga, mille seest paistavad välja suuremad raudkivid, mida esineb peaaegu kogu seljaku ulatuses, eriti aga tema lõuna- ja läänepoolses osas. Seljak näib olevat nagu kaheosaline. Kõrgem ja suurem on tema läänepoolne osa, sellest vahetult ida poole jääv osa on madalam ja kitsam. Pelgupaigana kasutusel olnud seljak on väga lõhutud. Lohud on enamasti sammaldunud. Seljaku edelaosa lähedal on kuivenduskraav ja põhjajalamilt läheb mööda tee (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pelgupaik asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Pelgupaik jääb Vedo külast Kähri külla viivast maanteest ligi 600 m põhja poole, metsadevahelisest teest umbes 100 m lääne poole. Pelgupaik asub kõrgemal liivakünkal keset sood.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pelgupaik kuulub II aastatuhandesse. Pelgupaiga kohta on andmeid J. Jungile saadetud kirjas (käsikiri Ajaloo Instituudis) ja O. Ugarti 1922. a koostatud Põlva kihelkonna kirjelduses, lk 68 (käsikiri Ajaloo Instituudis). O. Ugart märgib, et rahvapärimuse järgi olevat seal varandus peidus ning selle kõlinat olevat vahel kuulda. Teiste teadete järgi olevat ta olnud sõja ajal pelgukohaks. Rahvapärimuses tuntaks kohta „Kirstumäe“ nime all (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11080
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 269-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asula tumedam kultuurkiht on maanteest lääne pool, alal mille pikkus põhja-lõuna suunas on ligikaudu 150 m ja laius 60-70 m. Kultuurkihti ja üksikuid savinõukilde leiti ka maantee Vana-Koiola järvepoolsel kaldal ning ka järvest loode poole jääva talu aiamaal. Kõike seda arvestades peaks asula pikkus olema ulatunud ligi 300 m ning laius ligi 80-100 m. Asulakoht idapoolne serv jääb osaliselt maantee alla. Proovikaevamistel 1983.a  selgus, et asulakoha kultuurkihi paksus on keskmiselt 35 cm ning on suurelt osalt künniga segatud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Asulakoht paikneb Võru-Põlva ja Tilsi-Tsolgo maanteede ristumiskohast lõunas, Tilsi-Tsolgo teest nii ida kui lääne pool. Asulakoht paikneb tõusval tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Saadud leidude ja kultuurkihi iseloomu järgi kuulub asulakoht tõenäoliselt II aastatuhande I poolde, varasemad leiud võiksid ulatuda ka I aastatuhande lõppu. Asulakoha kohta puuduvad varasemad andmed. Asulakoht avastati arheoloog S. Laulu ja A.-M. Rõugu poolt 1980. a mais, mil siit korjati ka esimesed leiud. 1983. a viidi asulakoha alal läbi proovikaevamised ja täpsustati kultuurkihi paksus (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11081
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 268-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme kujutab endast madalat kühmu maastikul. Kalme täpseid mõõtmeid ei saa esitada, sest kalme äärtest on teda küntud ning kohati on ka põllult kive juurde toodud. Ala mida võiks lugeda kalmealaks on 27 m põhja-lõuna suunas, laiusega 20 m ja kõrgusega 0,8-1 m, kusjuures kõrgem on kalme läänepoolne osa. Rohkem on kive lõuna pool, kuid põhjaosas ,eriti aga kirdeosas kive peaaegu ei olegi. Kalme on väga kahjustatud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kivikalme paikneb lainjal tasandikul, Võru-Põlva teest ligikaudu 145 m ida pool, Vana-Koiola järvest kirde pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme võiks dateerida I aastatuhande I poolde. Kivikalme kohta puuduvad varasemad teated. Kalme avastasid arheoloogid S. Laul ja A.-M. Rõuk 1980. a mais (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11082
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 301-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on üsna laugete nõlvadega. Pealt kumer, eriti lauge ja madal on tema lõunapoolne nõlv. Kääpa läbimõõt on 10 m, kõrgus 1-1,1 m. Kääpa keskosast veidi lääne pool on sammaldunud lohk. Mõnevõrra on rikutud ka kääpa lõunapoolset nõlva, kus paikneb sammaldunud madal lohk. Kraav kääpa ümber on vaevu jälgitav põhja- ja läänepoolsel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas jääb Põlva-Karisilla maanteest lõuna poole, Mädajõe sillast kirdesse künklikule liivatasandikule. Kääbas reg nr 11082 jääb kääpast reg nr 11083 kagusse. Kääbas jääb kõrgepingeliini alla.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpad avastas 1975. a mais arheoloog M. Aun.</span>


source: A
code: 11083
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 302-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on üsna lõhutus, mistõttu tema mõõted pole enam algsed. Kääpa läbimõõt on 9 m, kõrgus vaid 0,4-0,5 m. Kääpa keskel on suur sammaldunud lohk. Lohk on ka kääpa kirdepoolsel nõlval. Piki kääpa idapoolset nõlva on kaevatud kraav, mille pikkus on 5 m ja laius 0,7-0,8 m ning sügavus 0,3-0,4 m. Kraav on sammaldunud. Kääpa loodepoolsel jalamil oleva kraavi mõõted on 1 x 2 m, sügavus 0,5 m. Kraav on sammaldunud. Kääbast ümbritsev kraav ei ole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas jääb Põlva-Karisilla maanteest lõuna poole, Mädajõe sillast kirdesse künklikule liivatasandikule. Kääbas reg nr 11083 jääb kääpast reg nr 11082 loodesse. Kääbas jääb kõrgepingeliini alla.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpad avastas 1975. a mais arheoloog M. Aun.</span>


source: A
code: 11084
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 4-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb pikkadest ja ümmargustest kääbastest reg nr 11100-11084. Ümmargusi kääpaid on erineva läbimõõduga, kusjuures nende kõrgus jääb vahemikku 0,3- 1,1 m. Piklikud kääpad on kõrgemad, nende kõrgus ulatub kuni 1,1 m. Kääpaid ümbritsevate kraavide jälgitavus on rahuldav – mõnel pool on kraavid hästi loetavad, mõnel pool mittemärgatavad. Kõigil kääbastel esineb suuremaid või väiksemaid sammaldunud lohke ja  muid kahjustusi (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Petseri maakonnas, Lobotka vallas. Kääbas paikneb Tartu-Värska maanteest lääne ja loode pool, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11100-11184) kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut on kirjeldanud L. Zouroff, Lobotka valla muinasjäänuste kirjelduses 1937. a, lk 24-25 (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1974. a teostati kääbaskalmistul arheoloogilised kaevamised arheoloog  M. Auna juhatusel. Kaevati läbi kolm kääbast, leide ja luid saadi neist vaid ühest kääpast (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11085
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 5-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb pikkadest ja ümmargustest kääbastest reg nr 11100-11084. Ümmargusi kääpaid on erineva läbimõõduga, kusjuures nende kõrgus jääb vahemikku 0,3- 1,1 m. Piklikud kääpad on kõrgemad, nende kõrgus ulatub kuni 1,1 m. Kääpaid ümbritsevate kraavide jälgitavus on rahuldav – mõnel pool on kraavid hästi loetavad, mõnel pool mittemärgatavad. Kõigil kääbastel esineb suuremaid või väiksemaid sammaldunud lohke ja  muid kahjustusi (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Petseri maakonnas, Lobotka vallas. Kääbas paikneb Tartu-Värska maanteest lääne ja loode pool, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb pikkadest ja ümmargustest kääbastest reg nr 11100-11084. Ümmargusi kääpaid on erineva läbimõõduga, kusjuures nende kõrgus jääb vahemikku 0,3- 1,1 m. Piklikud kääpad on kõrgemad, nende kõrgus ulatub kuni 1,1 m. Kääpaid ümbritsevate kraavide jälgitavus on rahuldav – mõnel pool on kraavid hästi loetavad, mõnel pool mittemärgatavad. Kõigil kääbastel esineb suuremaid või väiksemaid sammaldunud lohke ja  muid kahjustusi (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11086
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 6-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb pikkadest ja ümmargustest kääbastest reg nr 11100-11084. Ümmargusi kääpaid on erineva läbimõõduga, kusjuures nende kõrgus jääb vahemikku 0,3- 1,1 m. Piklikud kääpad on kõrgemad, nende kõrgus ulatub kuni 1,1 m. Kääpaid ümbritsevate kraavide jälgitavus on rahuldav – mõnel pool on kraavid hästi loetavad, mõnel pool mittemärgatavad. Kõigil kääbastel esineb suuremaid või väiksemaid sammaldunud lohke ja  muid kahjustusi (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Petseri maakonnas, Lobotka vallas. Kääbas paikneb Tartu-Värska maanteest lääne ja loode pool, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb pikkadest ja ümmargustest kääbastest,  reg nr 11100-11084. Ümmargusi kääpaid on erineva läbimõõduga, kusjuures nende kõrgus jääb vahemikku 0,3- 1,1 m. Piklikud kääpad on kõrgemad, nende kõrgus ulatub kuni 1,1 m. Kääpaid ümbritsevate kraavide jälgitavus on rahuldav – mõnel pool on kraavid hästi loetavad, mõnel pool mittemärgatavad. Kõigil kääbastel esineb suuremaid või väiksemaid sammaldunud lohke ja  muid kahjustusi (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11093
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 13-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb pikkadest ja ümmargustest kääbastest reg nr 11100-11084. Ümmargusi kääpaid on erineva läbimõõduga, kusjuures nende kõrgus jääb vahemikku 0,3- 1,1 m. Piklikud kääpad on kõrgemad, nende kõrgus ulatub kuni 1,1 m. Kääpaid ümbritsevate kraavide jälgitavus on rahuldav – mõnel pool on kraavid hästi loetavad, mõnel pool mittemärgatavad. Kõigil kääbastel esineb suuremaid või väiksemaid sammaldunud lohke ja  muid kahjustusi (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Petseri maakonnas, Lobotka vallas. Kääbas paikneb Tartu-Värska maanteest lääne ja loode pool, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11100-11184) kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut on kirjeldanud L. Zouroff, Lobotka valla muinasjäänuste kirjelduses 1937. a, lk 24-25 (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1974. a teostati kääbaskalmistul arheoloogilised kaevamised arheoloog M. Auna juhatusel. Kaevati läbi kolm kääbast, leide ja luid saadi neist vaid ühest kääpast (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11094
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 14-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb pikkadest ja ümmargustest kääbastest reg nr 11100-11084. Ümmargusi kääpaid on erineva läbimõõduga, kusjuures  nende kõrgus jääb vahemikku 0,3- 1,1 m. Piklikud kääpad on kõrgemad, nende kõrgus ulatub kuni 1,1 m. Kääpaid ümbritsevate kraavide jälgitavus on rahuldav – mõnel pool on kraavid hästi loetavad, mõnel pool mittemärgatavad. Kõigil kääbastel esineb suuremaid või väiksemaid sammaldunud lohke ja  muid kahjustusi (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Petseri maakonnas, Lobotka vallas. Kääbas paikneb Tartu-Värska maanteest lääne ja loode pool, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11100-11184) kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut on kirjeldanud L. Zouroff, Lobotka valla muinasjäänuste kirjelduses 1937. a, lk 24-25 (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1974. a teostati kääbaskalmistul arheoloogilised kaevamised arheoloog  M. Auna juhatusel. Kaevati läbi kolm kääbast, leide ja luid saadi neist vaid ühest kääpast (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11098
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 19-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb pikkadest ja  ümmargustest kääbastest,  reg nr 11100-11084. Ümmargusi kääpaid on erineva läbimõõduga, kusjuures nende kõrgus jääb vahemikku 0,3- 1,1 m. Piklikud kääpad on kõrgemad, nende kõrgus ulatub kuni 1,1 m. Kääpaid ümbritsevate kraavide jälgitavus on rahuldav – mõnel pool on kraavid hästi loetavad, mõnel pool mittemärgatavad. Kõigil kääbastel esineb suuremaid või väiksemaid sammaldunud lohke ja  muid kahjustusi (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Petseri maakonnas, Lobotka vallas. Kääbas paikneb Tartu-Värska maanteest lääne ja loode pool, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11100-11184) kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut on kirjeldanud L. Zouroff, Lobotka valla muinasjäänuste kirjelduses 1937. a, lk 24-25 (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1974. a teostati kääbaskalmistul arheoloogilised kaevamised arheoloog M. Auna juhatusel. Kaevati läbi kolm kääbast, leide ja luid saadi neist vaid ühest kääpast (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11099
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 20-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb pikkadest ja ümmargustest kääbastest reg nr 11100-11084. Ümmargusi kääpaid on erineva läbimõõduga, kusjuures   nende kõrgus jääb vahemikku 0,3- 1,1 m. Piklikud kääpad on kõrgemad, nende kõrgus ulatub kuni 1,1 m. Kääpaid ümbritsevate kraavide jälgitavus on rahuldav – mõnel pool on kraavid hästi loetavad, mõnel pool mittemärgatavad. Kõigil kääbastel esineb suuremaid või väiksemaid sammaldunud lohke ja  muid kahjustusi (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Petseri maakonnas, Lobotka vallas. Kääbas paikneb Tartu-Värska maanteest lääne ja loode pool, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11100-11184) kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut on kirjeldanud L. Zouroff, Lobotka valla muinasjäänuste kirjelduses 1937. a, lk 24,25 (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1974. a teostati kääbaskalmistul arheoloogilised kaevamised arheoloog M. Auna juhatusel. Kaevati läbi kolm kääbast, leide ja luid saadi neist vaid ühest kääpast (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11100
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 21-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb pikkadest ja ümmargustest kääbastest reg nr 11100-11084. Ümmargusi kääpaid on erineva läbimõõduga, kusjuures nende kõrgus jääb vahemikku 0,3- 1,1 m. Piklikud kääpad on kõrgemad, nende kõrgus ulatub kuni 1,1 m. Kääpaid ümbritsevate kraavide jälgitavus on rahuldav – mõnel pool on kraavid hästi loetavad, mõnel pool mittemärgatavad. Kõigil kääbastel esineb suuremaid või väiksemaid sammaldunud lohke ja  muid kahjustusi (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Petseri maakonnas, Lobotka vallas. Kääbas paikneb Tartu-Värska maanteest lääne ja loode pool, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11100-11184) kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut on kirjeldanud L. Zouroff, Lobotka valla muinasjäänuste kirjelduses 1937. a, lk 24,25 (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1974. a teostati kääbaskalmistul arheoloogilised kaevamised arheoloog  M. Auna juhatusel. Kaevati läbi kolm kääbast, leide ja luid saadi neist vaid ühest kääpast (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11101
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 22-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb pikkadest ja ümmargustest kääbastest reg nr 11101-11110. Ümmargused kääpad on üsna madalad, nende kõrgus jääb vahemikku 0,3- 0,9 m. Piklikud kääpad on kõrgemad, nende kõrgus ulatub kuni 1,2 m. Kääpaid ümbritsevate kraavide jälgitavus on ebaühtlane. Kõigil kääbastel esineb suuremaid või väiksemaid sammaldunud lohke (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Petseri maakonnas, Lobotka vallas. Kääbas paikneb Tartu-Värska maanteest ida pool, okaspuumetsas, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11101-11110) kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut on kirjeldanud L. Zouroff, Lobotka valla muinasjäänuste kirjelduses 1937. a, lk 26 (käsikiri Ajaloo Instituudis) (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11107
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 29-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu koosneb pikkadest ja  ümmargustest kääbastest,  reg nr 11101-11110. Ümmargused kääpad on üsna madalad, nende kõrgus jääb vahemikku 0,3- 0,9 m. Piklikud kääpad on kõrgemad, nende kõrgus ulatub kuni 1,2 m. Kääpaid ümbritsevate kraavide jälgitavus on ebaühtlane. Kõigil kääbastel esineb suuremaid või väiksemaid sammaldunud lohke (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Petseri maakonnas, Lobotka vallas. Kääbas paikneb Tartu-Värska maanteest ida pool, okaspuumetsas, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11101-11110) kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut on kirjeldanud L. Zouroff, Lobotka valla muinasjäänuste kirjelduses 1937. a, lk 26 (käsikiri Ajaloo Instituudis) (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11137
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1075
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu mõõtmed on ida-lääne suunas 50-60 m, vastassuunas 30-40 m. Kalmistu ala on järvepinnast natuke kõrgemal asuv tasane, rohukamaraga kaetud ala, mille idapoolses osas asub muinsuskaitsealune tsässon reg nr 4195.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Setumaal, Lobotka vallas. Kalmistu asub Pihkva järve madaliku tasasel ja liivasel alal, Värska lahe põhjakaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub 15.-18. sajandisse. Kalmistut on maininud L. Zuroff, Lobotka küla muinasjäänuste kirjelduses 1937. a. Kalmistu teket seostatakse Rootsi sõjaga, mil olnud siin suur lahing, kus olnud palju langenud ning need maetud järve äärde (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11138
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 47-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11138-11145, asuvad endise jaotuse järgi Petserimaal, Lobotka vallas. Kääbaskalmistu asub Pihkva järvest ligikaudu 600 m lääne pool, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut on lähemalt kirjeldanud L. Zouroff, Lobotka valla muinasjäänuste kirjelduses 1937. a, lk 32-33. Kääbas on esitatud kaitse alla võtmiseks 1974. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11142
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 51-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11138-11145, asuvad endise jaotuse järgi Petserimaal, Lobotka vallas. Kääbaskalmistu asub Pihkva järvest ligikaudu 600 m lääne pool, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut on lähemalt kirjeldanud L. Zouroff, Lobotka valla muinasjäänuste kirjelduses 1937. a, lk. 32-33. Kääbas on esitatud kaitse alla võtmiseks 1974. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11143
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 52-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11138-11145, asuvad endise jaotuse järgi Petserimaal, Lobotka vallas. Kääbaskalmistu asub Pihkva järvest ligikaudu 600 m lääne pool, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut on lähemalt kirjeldanud L. Zouroff, Lobotka valla muinasjäänuste kirjelduses 1937. a, lk 32-33. Kääbas on  esitatud kaitse alla võtmiseks 1974. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11144
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 55-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11138-11145, asuvad endise jaotuse järgi Petserimaal, Lobotka vallas. Kääbaskalmistu asub Pihkva järvest ligikaudu 600 m lääne pool, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut on lähemalt kirjeldanud L. Zouroff, Lobotka valla muinasjäänuste kirjelduses 1937. a, lk. 32-33. Kääbas on  esitatud kaitse alla võtmiseks 1974. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11146
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 107-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääpad, mälestised reg nr 11146-11148, asuvad endise jaotuse järgi Setumaal, Lobotka vallas. Kääbas jääb Tartu-Räpina maanteelt Suur-Rõsna külatuumikust ligikaudu 1 km põhja poole. Kääbas paikneb lainjal tasandikul, männimetsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu on avastatud 1976. a septembris arheoloog M. Auna poolt. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1976. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11149
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 116-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub pikkade kääbaste rühma. Tema pikkus ida-lääne suunas on 50 m, laius vastassuunas 7-8 m, kõrgus läänepoolses otsas 1,1 m, mujal 0,7-0,8 m. Kääpa läänepoolses otsas on ümmargune kuhjatis, mis on kõrgem ja laiem, kui ülejäänud kääbas. Kääpa põhjapoolne külg on kõrgem ja järsem kui lõunapoolne külg. Kääpa läänepoolses otsas. Lõunapoolsel küljel ja keskosas on sammaldunud, madalaid lohke. Kääpa idapoolne osa on üldiselt üsna lõhutud, mistõttu on raske määrata tema piirjooni. Kääpa läänepoolne jalam on lõhutud metsatee tegemisega. Kraav kääpa ümber on jälgitav vaid pikikülgedel, kus tema laius on keskmiselt 1,5 m ja sügavus 0,2-0,3 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11149-11157, asub endise jaotuse järgi Setumaal, Lobotka vallas. Kääbaskalmistu jääb Karisilla-Rõsna teest põhja pool, Pikva järvest ligikaudu 500 m loode pool, männimetsas. Kääbas reg nr 11149 asub metsateest, mille suund kääpa kohal on kirdest edelasse ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu on avastatud 1976. a septembris arheoloog M. Auna poolt. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1976. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11150
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 117-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub pikkade kääbast hulka. Tema pikkus idast läände on 12 m, laius 9 m ja kõrgus 0,5-0,9 m. Kääpa keskosas on sammaldunud lohk. Kääpa lõunapoolne piirjoon on üsna ebaselge, siin on suurem, sammaldunud lohk kust kunagi on liiva võetud. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11149-11157, asub endise jaotuse järgi Setumaal, Lobotka vallas. Kääbaskalmistu jääb Karisilla-Rõsna teest põhja pool, Pikva järvest ligikaudu 500 m loode pool, männimetsas. Kääbas reg nr 11150 on kääbaskalmistu idapoolseim kääbas, jäädes kääpast reg nr 11149 kirde poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu on avastatud 1976. a septembris arheoloog M. Auna poolt. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1976. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11151
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 118-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub pikkade kääbaste rühma. Kääpa pikkus on ligikaudu 19 m, kääpa idapoolne ots on lõhutud. Kääpa laius idapoolses osas on 8 m, läänepoolses osas 10 m. Kõrgus vastavalt 1,2 m ja 1,4 m. Lõhutud ala läbimõõt kääpa idapoolses osas on 5 m. Kääpa läänepoolses osas on lõhkumisjälgi ja seda piirkonda on lõhutud ka metsateega. Kraav kääpa ümber on selgemini jälgitav põhjapoolsel jalamil, kääpa lõunapoolsel jalamil on kraav vaevumärgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11149-11157, asub endise jaotuse järgi Setumaal, Lobotka vallas. Kääbaskalmistu jääb Karisilla-Rõsna teest põhja pool, Pikva järvest ligikaudu 500 m loode pool, männimetsas. Kääbas reg nr 11151 asub metsatee kõrval, jäädes kääpa reg nr 11149 läänepoolsest otsast kirde poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu on avastatud 1976. a septembris arheoloog M. Auna poolt. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1976. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11152
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 119-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub pikkade kääbaste rühma. Tema pikkus on 19 m. Algselt on kääbas veidi pikem olnud. Praegu on tema idapoolne osa lõhutud metsateega. Kääpa laius on 9 m, kõrgus 0,9 m. Kääpa põhjapoolne külg on järsem ja kõrgem kui lõunapoolne külg. Kääpa keskosas on lõunapoolsel nõlval suurem, sammaldunud lohk. Kääpa idapoolses osas on piki kääbast kaevatud kraav. Sammaldunud lohk esineb ka idapoolses osas. Kraav kääpa ümber on selgemini märgatav põhjapoolsel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11149-11157, asub endise jaotuse järgi Setumaal, Lobotka vallas. Kääbaskalmistu jääb Karisilla-Rõsna teest põhja pool, Pikva järvest ligikaudu 500 m loode pool, männimetsas. Kääbas reg nr 11152 asub metsateest lääne pool kõrval, jäädes kääpa reg nr 11151 läänepoolsest otsast edela poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu on avastatud 1976. a septembris arheoloog M. Auna poolt. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1976. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11153
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 120-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub pikkade kääbaste rühma, tema pikkus on kirdest edelasse 14,5 m, laius läänepoolses otsas 8 m, idapoolses otsas 10 m ja kõrgus 1,2-1,3 m. Kääpa keskel on madal, sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber on vaevumärgatav lõunapoolsel jalamil, mujal on kraav selgemini märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11149-11157, asub endise jaotuse järgi Setumaal, Lobotka vallas. Kääbaskalmistu jääb Karisilla-Rõsna teest põhja pool, Pikva järvest ligikaudu 500 m loode pool, männimetsas. Kääbas reg nr 11153 asub metsateest lääne pool kõrval, jäädes kääpast reg nr 11152 lääne poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu on avastatud 1976. a septembris arheoloog M. Auna poolt. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1976. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11154
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 121-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Tema läbimõõt on 9,5-11 m, kõrgus 0,4-0,6 m. Kääpa keskel on madal, sammaldunud lohk. Kääpa põhjapoolne osa on kõrgem ja järsem kui lõunapoolne osa. Kraav kääpa ümber on selgemini märgatav põhjapoolsel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11149-11157, asub endise jaotuse järgi Setumaal, Lobotka vallas. Kääbaskalmistu jääb Karisilla-Rõsna teest põhja pool, Pikva järvest ligikaudu 500 m loode pool, männimetsas. Kääbas reg nr 11154 asub metsateest lääne pool kõrval, jäädes kääpast reg nr 11153 edela poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu on avastatud 1976.a septembris arheoloog M. Auna poolt. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1976. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11155
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 122-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub pikkade kääbaste rühma. Tema pikkus kirde-edela suunas on 27 m, laius vastassuunas 7 m, kõrgus põhjapoolses osas 1 m, lõunapoolses osas 0,8 m. Kääpa keskel on madal, sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber on selgemini märgatav põhjapoolsel jalamil, lõuna pool ja kääpa otstes on kraav vaevumärgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11149-11157, asub endise jaotuse järgi Setumaal, Lobotka vallas. Kääbaskalmistu jääb Karisilla-Rõsna teest põhja pool, Pikva järvest ligikaudu 500 m loode pool, männimetsas. Kääbas reg nr 11155 asub kääpast reg nr 11154 edela pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu on avastatud 1976. a septembris arheoloog M. Auna poolt. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1976. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11156
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 124-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub pikkade kääbaste rühma. Tema pikkus kirdest edelasse on 12 m. Kääpa kirdepoolne osa on lõhutud tee tegemisel. Kääpa laius on 6 m, kõrgus 0,7-0,8 m. Kraav kääpa ümber on vaevumärgatav vaid kagupoolsel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11149-11157, asub endise jaotuse järgi Setumaal, Lobotka vallas. Kääbaskalmistu jääb Karisilla-Rõsna teest põhja pool, Pikva järvest ligikaudu 500 m loode pool, männimetsas. Kääbas reg nr 11156 asub kääpast reg nr 11154 loode pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu on avastatud 1976. a septembris arheoloog M. Auna poolt. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1976. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11157
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 125-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub pikkade kääbaste hulka. Tema pikkus kagust loodesse on 16 m, siis pöördub kääbas suuna kirdest edelasse. Tema pikkus selles suunas on 16 m. Kääpa laius kirdepoolses osas on 9 m, kõrgus 0,9 m, kagupoolses osas 7,5-8 m. Kääpal esineb mitmeid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on vaevumärgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu, mälestised reg nr 11149-11157, asub endise jaotuse järgi Setumaal, Lobotka vallas. Kääbaskalmistu jääb Karisilla-Rõsna teest põhja pool, Pikva järvest ligikaudu 500 m loode pool, männimetsas. Kääbas reg nr 11157 asub kääpast reg nr 11156 edela pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu on avastatud 1976. a septembris arheoloog M. Auna poolt. Esitatud kaitse alla võtmiseks 1976. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11159
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1081
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu ala on ümbritsevast maastikust veidi kõrgem liivaseljak. Seljaku suund on loodest kagusse, tema pikkus selles suunas on ligi 40 m, laius 38 m ja kõrgus ümbritsevast maapinnast 1,5-1,7 m. Seljak on pealt kumer. 1978. a koostatud passi andmetel on kalmistu ala väga lõhutud, esineb nii auke kui ka kuni jalamini ulatuv kraav. Kalmistu lõunaotsas on asunud linaleotustiik (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endis jaotus järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kalmistu paikneb Raisna-Tartu maanteest kirdes, lainjal tasandikul, Kalme talust põhja pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub 15.-18. sajandil kastutusel olnud külakalmistute hulka. Kalmistut on maininud A. Karu, Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 36 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus on märgitud, et kalmistut on korduvalt kaevatud ning leitud luustikke ja ka esemeid. Mälestisel on koostatud pass 1978. a oktoobris, arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11160
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1082
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu, kõrgemal seljakul paiknev ala on loode-kagu suunas 66 m pikk ja selle laius on 30 m. Seljak on pealt kumer ning selle kõrgus ümbritsevas maastikust on kuni 1 m, kusjuures tema edelapoolsem nõlv on üsna madal ja lauge, kirdepoolsem aga mõnevõrra kõrgem. 1978. a koostatud passi andmetel on kalmistu ala väga lõhutud, kusjuures enamik auke on vanad, kuid kalmistu kesk- ja kaguotsas oli passi koostamise ajal üsna värskeid lõhkumisjälgi. Kalmistu keskosas on samuti suuremaid ja väiksemaid auke (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endis jaotus järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kalmistu paikneb Raisna-Tartu maanteest edelas, lainjal tasandikul, maastikult kõrgemal seljakul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu on nähtavasti 15.-18. sajandil kastutusel olnud külakalme. Kalmistut on maininud A. Karu, Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 36 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus märgitakse, et kaevamisel olla leitud luid, kuid mingeid esemeid nähtavale ei ole tulnud. Mälestisel on koostatud pass 1978. a oktoobris, arheoloog M. Auna poolt. Passi koostamise ajal leiti kalmistu kagupoolses osas värske lõhutud ala suurusega 7 x 10 m sügavusega kuni 1 m. Selle augu põhjas oli katkine marmorist risti alus, millel daatumid ja nimed peal, selle põhjal paistis olevat tegemist kahe lapsematusega 19. sajandist. Luid aga läheduses näha ei olnud, ka ei selgunud tol hetkel järelepärimisel, kust need ristialused täpsemalt leitud on. Koht on rahvapärimuses tuntud „Siugmäe“ nime all (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11162
name: Linnus "Leerimägi"
type: Linnus
alt_id: 1076
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnuse ebatasane, selge kultuurkihita, ovaalse põhiplaaniga õuepind on ida-lääne suunas ligikaudu 66 m pikk, suurim laius on 36 m. Linnuseõue pindala on umbes 1800 ruutmeetrit. Kaguküljel paikneb väljastpoolt kuhjatud massiivne otsavall, mille kõrgus siseküljel on 3 m, välisnõlvalt aga kuni 6-7 m. Õuepind on ümbritsetud madala, keskmiselt 0,5-0,6 m kõrguse valliga, mis kohati (lõuna ja edela pool) on isegi õuepinnast madalam. Peavalli edelaots ning osalt ka linnuseõue lõuna- ja lääneosa, kokku ligikaudu pool õuepinnast  on oluliselt rikutud ja lõhutud 1960. a üle mäe kõrgepingeliini rajamisega. Linnuse ees tasasel alal kultuurkihti pole (E. Tõnisson. Eesti muinaslinnad. Tartu-Tallinn, 2008 lk 316; Mälestise pass).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Linnus paikneb Ahja lisajõe Lutsujõe lõunapoolsel kaldaneemikul, mida läänes piirab soine madalik ja oja, idas ja lõunas sooga lõppev tasandik (E. Tõnisson, Eesti muinaslinnad, Tartu-Tallinn, 2008, lk 316).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnus võiks kuuluda I-II aastatuhande vahetusse. Linnust Kauksi karjamõisa lähedal on mainitud J. Jungile saadetud kirjades (käsikirjad Ajaloo Instituudis). Lähemalt on seda kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 12 (käsikiri Ajaloo Instituudis). O. Ugartilt pärineb ka linnuse esialgne skeem. Kauksi nn „Leerimäge“ inspekteeris ja teostas siin vähemad proovikaevamised 21. augustil 1951. a arheoloog H. Moora. Linnuse kaguosast leiti valli sisekülje lähedalt mõned väikesed savinõukillud. Kultuurkiht puudus, kuid vallist varisenud liiv sisaldas rohkelt sütt. Ka otsavalli lõhutud edelapoolses servas oli liiva sees süsiseid kihte, mis pärinevad valli puitkonstruktsioonidest. 1982. a arheoloog E. Tõnissoni poolt tehtud prooviaugus, otsavallist 6-7 m õue poole, paljandus pruunikas liiv, mis sisaldas põlemisjälgedega raudkivitükke. 2005. a arheoloog H. Valgu poolt juhatatud inspektsioonil leiti valli harjalt käsitsikeraamikat, mis viitab võimalusele, et vallipinnas võib sisaldada varasemat kultuurkihti. Linnust on teaduslikult käsitlenud arheoloogid H. Moora ja E. Tõnisson. Linnuse edelapoolses osas on valli siseküljel suur kivi, mille all pidavat rahvapärimuse järgi varandus peidus olema (E. Tõnisson. Eesti muinaslinnad. Tartu-Tallinn, 2008 lk 316-317; Mälestise pass).</span>


source: A
code: 11164
name: Kalmistu "Märtna kiriku surnuaed"
type: Kalmistu
alt_id: 326-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Asub Viisli Rasina tee ääres, lainjal tasandikul. Kalmistust vahetult kirdesse jääb mälestis kääbas reg nr 11168.</span>


source: A
code: 11165
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1077
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt näib kääbas olevat olnud ümmargune, kuid tee tegemisel on tema loodekülge lõhutud, mistõttu kääpa mõõtmed on praegu kirde-edela suunas 11 m, loode-kagu suunas 10 m ja kõrgus 1,2 m. Lõhutud ala ligikaudsed mõõtmed on 6 x 5 m. Kääpa lõunaküljel on sammaldunud lohk. Kääpa tervemana säilinud ida- ja lääneküljed on üsna lauged, kusjuures idanõlv on mõnevõrra kõrgem ja järsem kui läänekülg. Kääbast ümbritsev kraav on vaevalt jälgitav vaid kääpa lõuna- ja idajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kolmest ümmargusest, liivast kuhjatud kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11165-11167). Kääbaskalmistu jääb mõlemale poole Rasina-Viisli teed, lainjale liivasele tasandikule. Kääbas reg nr 11165 jääb Rasina-Viisli maanteest lõunapoole ja Kääpast reg nr 11166 kirdesse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääpaid (mälestised reg nr 11165-11167) on maininud A. Karu, Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudis), nimetades, et kääpad asuvad Rasina mõisa metsavahi maja läheduses, jäädes sellest loode poole. Kirjeldamise ajal olevat kääpas reg nr 11167 olnud värsked kaevamise jäljed. Väljakaevatud liivas esinenud sütt ja tuhka. Rahvapärimuse järgi olevat kääpast leitud suuri inimluid (põletamata). Kääpaid Rasina-Viisli tee ääres, Uhametsa metsavahi talu läheduses on mainitud ka dr Raatsmäe 1968. a Ajaloo Instituudile saadetud kirjas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11166
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1078
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna korrapäraselt järskude nõlvadega. Tema läbimõõt on 10 m, kõrgus 1,3-1,4 m. Kääpa keskel on suurem, sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber on märgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kolmest ümmargusest, liivast kuhjatud kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11165-11167). Kääbaskalmistu jääb mõlemale poole Rasina-Viisli teed, lainjale liivasele tasandikule. Kääbas reg nr 11166 jääb Rasina Viisli maanteest lõuna poole ja Kääpast reg nr 11165 edelakaarde.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääpaid (mälestised reg nr 11165-11167) on maininud A. Karu, Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudis), nimetades, et kääpad asuvad Rasina mõisa metsavahi maja läheduses, jäädes sellest loode poole. Kirjeldamise ajal olevat kääpas reg nr 11167 olnud värsked kaevamise jäljed. Väljakaevatud liivas esinenud sütt ja tuhka. Rahvapärimuse järgi olevat kääpast leitud suuri inimluid (põletamata). Kääpaid Rasina-Viisli tee ääres, Uhametsa metsavahi talu läheduses on mainitud ka dr Raatsmäe 1968. a Ajaloo Instituudile saadetud kirjas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11167
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1079
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa teepoolne ehk kagupoolne osa on ilmselt teetegemisega lõhutud. Algselt on kääbas olnud nähtavasti ümmargune. Praegu on tema mõõtmed 9 x 11 m, kõrgus tervemana säilinud idaosal 0,9-1 m. Peale kagupoolse osa on lõhutud vaal kääpa lääne- ja edelaosa, kus lõhutud ala mõõtmed on ligikaudu 6 x 6 m. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kolmest ümmargusest, liivast kuhjatud kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11165-11167). Kääbaskalmistu jääb mõlemale poole Rasina-Viisli teed, lainjale liivasele tasandikule. Kääbas reg nr 11167 jääb Rasina Viisli maanteest põhja poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääpaid (mälestised reg nr 11165-11167) on maininud A. Karu, Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudis), nimetades, et kääpad asuvad Rasina mõisa metsavahi maja läheduses, jäädes sellest loode poole. Kirjeldamise ajal olevat kääpas reg nr 11167 olnud värsked kaevamise jäljed. Väljakaevatud liivas esinenud sütt ja tuhka. Rahvapärimuse järgi olevat kääpast leitud suuri inimluid (põletamata). Kääpaid Rasina-Viisli tee ääres, Uhametsa metsavahi talu läheduses on mainitud ka dr Raatsmäe 1968. a Ajaloo Instituudile saadetud kirjas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11168
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1080
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, pealt kumer. Tema läbimõõt on 6-7 m, kõrgus 0,6 m. Kääbas on üsna lõhutud. Edelaküljel ja kirdeküljel on sügavamad kamardunud augud, käpa keskosas on suurema männi känd. Varasematel aastatel kasvas siin mänd, mida rahvapärimuses nimetati „Märtnapettai“. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Asub Viisli Rasina tee ääres, lainjal tasandikul. Kääpast vahetult edelasse jääb mälestis reg nr 11164 kalmistu „Märtna kiriku surnuaed“.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub ta I aastatuhande II poolde. Kääbast endisel Tigase talu maal nn „Paaganapalus“ on kirjeldanud A. Karu, Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus märgitakse, et kääpal kasvab üksik suur mänd. Kääpa kõrgus on olnud 1 m ja ümbermõõt 30 m. Kääpasse kaevatud kartulikoopast olevat leitud surnuluid, koos vaskpreesi ja siniste helmestega (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11169
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 943
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, liivast kuhjatud. Tema läbimõõt on 10 m, kõrgus 1 m. Kääbas on üsna lame ja laugete nõlvadega. Kääpa keskel on sügavam sammaldunud lohk. Ja idanõlval madal sammaldunud lohk. Kääbast ümbritsev kraav on selgemini jälgitav vaid põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal Võnnu kihelkonnas endises Ahja mõisa metsas. Kääbas paikneb Tartu-Räpina maantee ning Viislile ja Vastsemõisa metsavahi juurde viiva tee ristumiskohas liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub ta I aastatuhande II poolde. Kääbast on kirjeldanud A. Karu, Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a, lk 17 (käsikiri Ajaloo Instituudis), mainides ,et kääbast on kaevatud, kuid leidudes ei ole teateid. Silbi-Kärsa külas, Tartu-Räpina maantee ääres asuvat üksikut kääbast on nimetanud ka dr Rootsmäe 1968. a Ajaloo Instituudile saadetud kirjas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11170
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 65-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on algselt olnud ilmselt ümmargune, kuid tema kagupoolne osa lõhutud maanteekraavi kaevamisel. Kääpa säilinud osa mõõtmes on 6 x 7 m, kõrgus 0,7-0,8 m. Kääpa keskosas on madal sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber on jälgitav vaid põhjakaarte jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub viiest ümmargusest ja ühes piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11170-11175) paikneb Mooste-Põlva tee ääres, maanteest loode pool, lainjal, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varasemaid teated kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11170-11175) kohta puuduvad. Kääpad avastati 7. augustil 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11171
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 66-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna madal, laugete nõlvadega, algselt ilmselt pealt kumer olnud. Kääpa läbimõõt on 6,5 m ja kõrgus 0,5-0,6 m. Kääpa keskosas on madal, sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub viiest ümmargusest ja ühes piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11170-11175) paikneb Mooste-Põlva tee ääres, maanteest loode pool, lainjal, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varasemaid teated kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11170-11175) kohta puuduvad. Kääpad avastati 7. augustil 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11172
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 67-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on olnud algselt ilmselt ümmargune, praegu on ta teepoolne, ehk kagupoolne osa natuke lõhutud. Kääpa mõõtmed on 7 x 8 m läbimõõt ja kõrgus 0,9-1 m. Kääpa lõunanõlval on madal, sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber on jälgitav vaid põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub viiest ümmargusest ja ühes piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11170-11175) paikneb Mooste-Põlva tee ääres, maanteest loode pool, lainjal, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varasemaid teated kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11170-11175) kohta puuduvad. Kääpad avastati 7. augustil 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11173
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 68-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, pealt lame, üsna madal ja laugete nõlvadega. Tema läbimõõt on 6,5 m ja kõrgus 0,4-0,5 m. Kääpas keskosas ja põhjanõlval esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub viiest ümmargusest ja ühes piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11170-11175) paikneb Mooste-Põlva tee ääres, maanteest loode pool, lainjal, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varasemaid teated kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11170-11175) kohta puuduvad. Kääpad avastati 7. augustil 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11174
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 69-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, laide, laugete nõlvadega. Tema läbimõõt on 7 m ja kõrgus 0,5-0,6 m. Kääbas on hästi säilinud. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub viiest ümmargusest ja ühes piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11170-11175) paikneb Mooste-Põlva tee ääres, maanteest loode pool, lainjal, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varasemaid teated kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11170-11175) kohta puuduvad. Kääpad avastati 7. augustil 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11175
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 70-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kagu-loode suunas piklik. Kääpa pikkus on 17 m, laius 13,5 m ja kõrgus 1,2 m. Kääpa põhja ja läänenõlvad on järsemad ja kõrgemad kui lõuna ja idanõlvad. Kääpa kaguotsas on madal sammaldunud lohk, kust suundub piki kääpa kagunõlva alla praeguseks sammaldunud kraav. 1970. aastate alguses on kaevatud kääpa keskosasse auk, mis Siimuniidu metsavahi andmetel kaevatud selleks, et rebasepoegi kätte saada. Praeguseks on see auk sammaldunud. Kääbast ümbritsev kraav on jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub viiest ümmargusest ja ühes piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11170-11175) paikneb Mooste-Põlva tee ääres, maanteest loode pool, lainjal, liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaste suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varasemaid teated kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11170-11175) kohta puuduvad. Kääpad avastati 7. augustil 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11176
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 944
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna ühtlaselt kõrgemate nõlvadega. Tema läbimõõt on 12 m ja kõrgus 1,3-1,4 m. Kääbast kaevati 1925. a arheoloog H. Moora juhatusel. Kääpa kõrgus enne kaevamist oli 1,85 m. Kääpa keskel on sellest ajast jäänud sügav sammaldunud lohk ja idajalamil madal kraav. Kääbast ümbritsev kraav on jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest  kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11176-11183), mis jääb Arniko veski lähedale metsa, Ahja lisajõe Lutsu jõe orust 100 m lõuna poole. Kääbaskalmistu jääb Arniko laialdase kääpaala loodenurka, jäädes ida-lääne suunalisest metsateest lõuna poole. Kääbas reg nr 11176 paikneb kääbastiku keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varaseim kirjalik teade Arniko kääbastest pärineb E. Ph. Körberilt, kes oma Võnnu kihelkonna ajaloos ja Võnnu kiriku kroonikas märgib, et varanduse otsijad 1799. a lõhkunud Arniko metsas olevaid kääpaid ning leidnud ühes neist savinõu, mis oli täidetud põlenud luude, süte ja tuhaga (Vt lähemalt Kirjandusmuuseumi käsikirjade osakond). 1838.-1839. aastail külastas kääpaid uurija Fr. Kruse. 1922. a kirjeldas Arniko I rühma kääpaid O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses, lk 24-25. O. Ugart nimetab, et selles rühmas on kaheksa ümmargust kääbast, neist üks on aga täiesti lõhutud. O. Ugart mainib, et mitmeid kääpaid on kaevatud, kusjuures leitud olevat neist luupuru ja tuhka, ka odaotsi ja mõõgatükke (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1925. a toimusid H. Moora juhatusel arheoloogilised väljakaevamised neljal kääpal – reg nr 11176-11179. Kääbastele kaevati enamasti suuremad või väiksemad augud, kuna taheti säilitada nendel kasvavaid puid. Kääpasse reg nr 11176 rajati kaevand kääpa keskossa ning kraavina loodeküljele. Keskosast leiti kaks luupesa, mis sisaldasid sütt ning põlenud luutükikesi, esemeid nende juurest ei leitud. Kääpast reg nr 11177 kaevati läbi keskosa ning kraavina lõuna-kaguosa. Leiti luupesa, mis sisaldas põlenud luid ja sütt. Kääpast leiti ka põletamata luid ja üks terve luustik, mille juurest saadi veel süsi ja savinõukilde. Teisest luustikust oli alles vaid üksikud luud. Kääpast reg nr 11178 kaevati läbi keskosa ning kraavina ka loodeosa. Kääpa keskosast leiti kaks luupesa. Panuseid nende juures eiolnud. Kääpast reg nr 11179 kaevati läbi keskosa ning kraavina kirdeosa. Kääpast ei leitud ei luid ega sütt (kaevamisaruanne Ajaloo Instituudis). Arniko rühma kääpaid on nimetanud ka Kagu-Eesti kääpaid käsitlevates kirjutistes M. Schmiedelheim (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11177
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 945
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, ühtlaselt järsemate nõlvadega. Tema läbimõõt on 11 m ja kõrgus 1,4-1,5 m. Kääbast kaevati 1925. a arheoloog H. Moora juhatusel. Kääpa kõrgus enne arheoloogilisi kaevamisi oli 1,2 m ja läbimõõt 11,75 m. Kääpa keskel on sellest ajast jäänud sügav sammaldunud lohk. Kääbast ümbritsev kraav on jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11176-11183), mis jääb Arniko veski lähedale metsa, Ahja lisajõe Lutsu jõe orust 100 m lõuna poole. Kääbaskalmistu jääb Arniko laialdase kääpaala loodenurka, jäädes ida-lääne suunalisest metsateest lõuna poole. Kääbas reg nr 11177 paikneb kääbastiku keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varaseim kirjalik teade Arniko kääbastest  pärineb E. Ph. Körberilt, kes oma Võnnu kihelkonna ajaloos ja Võnnu kiriku kroonikas märgib, et varanduse otsijad 1799. a lõhkunud Arniko metsas olevaid kääpaid ning leidnud ühes neist savinõu, mis oli täidetud põlenud luude, süte ja tuhaga (Vt lähemalt Kirjandusmuuseumi käsikirjade osakond). 1838-1839. aastail külastas kääpaid uurija Fr. Kruse. 1922. a kirjeldas Arniko I rühma kääpaid O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses, lk 24-25. O. Ugart nimetab, et selles rühmas on kaheksa ümmargust kääbast, neist üks on aga täiesti lõhutud. O. Ugart mainib, et mitmeid kääpaid on kaevatud, kusjuures leitud olevat neist luupuru ja tuhka, ka odaotsi ja mõõgatükke (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1925. a toimusid H. Moora juhatusel arheoloogilised väljakaevamised neljal kääpal – reg nr 11176-11179. Kääbastele kaevati enamasti suuremad või väiksemad augud, kuna taheti säilitada nendel kasvavaid puid. Kääpasse reg nr 11176 rajati kaevand kääpa keskossa ning kraavina loodeküljele. Keskosast leiti kaks luupesa, mis sisaldasid sütt ning põlenud luutükikesi, esemeid nende juurest ei leitud. Kääpast reg nr 11177 kaevati läbi keskosa ning kraavina lõuna-kaguosa. Leiti luupesa, mis sisaldas põlenud luid ja sütt. Kääpast leiti ka põletamata luid ja üks terve luustik, mille juurest saadi veel süsi ja savinõukilde. Teisest luustikust oli alles vaid üksikud luud. Kääpast reg nr 11178 kaevati läbi keskosa ning kraavina ka loodeosa. Kääpa keskosast leiti kaks luupesa. Panuseid nende juures eiolnud. Kääpast reg nr 11179 kaevati läbi keskosa ning kraavina kirdeosa. Kääpast ei leitud ei luid ega sütt (kaevamisaruanne Ajaloo Instituudis). Arniko rühma kääpaid on nimetanud ka Kagu-Eesti kääpaid käsitlevates kirjutistes M. Schmiedelheim (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11178
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 946
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna ühtlaselt kõrgemate ning järsemate nõlvadega, kuigi kagu- ja lõunanõlvad on veidi laugemad kui põhjanõlv. Tema läbimõõt on 12-13 m ja kõrgus 1,2-1,4 m. Kääbast kaevati 1925. a arheoloog H. Moora juhatusel. Kääpa kõrgus enne kaevamist oli 1,2 m ja läbimõõt 11,5 m. Kääpa keskel on sellest ajast jäänud sügav, nüüdseks  sammaldunud lohk ja lohust piki nõlva alla kaevatud kraav. Kääbast ümbritsev kraav on jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest  kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11176-11183), mis jääb Arniko veski lähedale metsa, Ahja lisajõe Lutsu jõe orust 100 m lõuna poole. Kääbaskalmistu jääb Arniko laialdase kääpaala loodenurka, jäädes ida-lääne suunalisest metsateest lõuna poole. Kääbas reg nr 11178 paikneb kääbastiku lõunaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varaseim kirjalik teade Arniko kääbastest pärineb E. Ph. Körberilt, kes oma Võnnu kihelkonna ajaloos ja Võnnu kiriku kroonikas märgib, et varanduse otsijad 1799. a lõhkunud Arniko metsas olevaid kääpaid ning leidnud ühes neist savinõu, mis oli täidetud põlenud luude, süte ja tuhaga (Vt lähemalt Kirjandusmuuseumi käsikirjade osakond). 1838.-1839. aastail külastas kääpaid uurija Fr. Kruse. 1922. a kirjeldas Arniko I rühma kääpaid O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses, lk 24-25. O. Ugart nimetab, et selles rühmas on kaheksa ümmargust kääbast, neist üks on aga täiesti lõhutud. O. Ugart mainib ,et mitmeid kääpaid on kaevatud, kusjuures leitud olevat neist luupuru ja tuhka, ka odaotsi ja mõõgatükke (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1925. a toimusid H. Moora juhatusel arheoloogilised väljakaevamised neljal kääpal – reg nr 11176-11179. Kääbastele kaevati enamasti suuremad või väiksemad augud, kuna taheti säilitada nendel kasvavaid puid. Kääpasse reg nr 11176 rajati kaevand kääpa keskossa ning kraavina loodeküljele. Keskosast leiti kaks luupesa, mis sisaldasid sütt ning põlenud luutükikesi, esemeid nende juurest ei leitud. Kääpast reg nr 11177 kaevati läbi keskosa ning kraavina lõuna-kaguosa. Leiti luupesa, mis sisaldas põlenud luid ja sütt. Kääpast leiti ka põletamata luid ja üks terve luustik, mille juurest saadi veel süsi ja savinõukilde. Teisest luustikust oli alles vaid üksikud luud. Kääpast reg nr 11178 kaevati läbi keskosa ning kraavina ka loodeosa. Kääpa keskosast leiti kaks luupesa. Panuseid nende juures eiolnud. Kääpast reg nr 11179 kaevati läbi keskosa ning kraavina kirdeosa. Kääpast ei leitud ei luid ega sütt (kaevamisaruanne Ajaloo Instituudis). Arniko rühma kääpaid on nimetanud ka Kagu-Eesti kääpaid käsitlevates kirjutistes M. Schmiedelheim (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11179
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 947
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, suhteliselt kõrgemate nõlvadega, kusjuures lõunanõlv on mõnevõrra madalam ja laugem kui põhjanõlv. Kääpa läbimõõt on 11 m, kõrgus 1,2-1,2 m. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kääbast ümbritsev kraav on jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11176-11183), mis jääb Arniko veski lähedale metsa, Ahja lisajõe Lutsu jõe orust 100 m lõuna poole. Kääbaskalmistu jääb Arniko laialdase kääpaala loodenurka, jäädes ida-lääne suunalisest metsateest lõuna poole. Kääbas reg nr 11179 paikneb kääbastiku lõunaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varaseim kirjalik teade Arniko kääbastest pärineb E. Ph. Körberilt, kes oma Võnnu kihelkonna ajaloos ja Võnnu kiriku kroonikas märgib, et varanduse otsijad 1799. a lõhkunud Arniko metsas olevaid kääpaid ning leidnud ühes neist savinõu, mis oli täidetud põlenud luude, süte ja tuhaga (Vt lähemalt Kirjandusmuuseumi käsikirjade osakond). 1838.-1839. aastail külastas kääpaid uurija Fr. Kruse. 1922. a kirjeldas Arniko I rühma kääpaid O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses, lk 24-25. O. Ugart nimetab, et selles rühmas on kaheksa ümmargust kääbast, neist üks on aga täiesti lõhutud. O. Ugart mainib, et mitmeid kääpaid on kaevatud, kusjuures leitud olevat neist luupuru ja tuhka, ka odaotsi ja mõõgatükke (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1925. a toimusid H. Moora juhatusel arheoloogilised väljakaevamised neljal kääpal – reg nr 11176-11179. Kääbastele kaevati enamasti suuremad või väiksemad augud, kuna taheti säilitada nendel kasvavaid puid. Kääpasse reg nr 11176 rajati kaevand kääpa keskossa ning kraavina loodeküljele. Keskosast leiti kaks luupesa, mis sisaldasid sütt ning põlenud luutükikesi, esemeid nende juurest ei leitud. Kääpast reg nr 11177 kaevati läbi keskosa ning kraavina lõuna-kaguosa. Leiti luupesa, mis sisaldas põlenud luid ja sütt. Kääpast leiti ka põletamata luid ja üks terve luustik, mille juurest saadi veel süsi ja savinõukilde. Teisest luustikust oli alles vaid üksikud luud. Kääpast reg nr 11178 kaevati läbi keskosa ning kraavina ka loodeosa. Kääpa keskosast leiti kaks luupesa. Panuseid nende juures eiolnud. Kääpast reg nr 11179 kaevati läbi keskosa ning kraavina kirdeosa. Kääpast ei leitud ei luid ega sütt (kaevamisaruanne Ajaloo Instituudis). Arniko rühma kääpaid on nimetanud ka Kagu-Eesti kääpaid käsitlevates kirjutistes M. Schmiedelheim (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11180
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 948
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, laugete nõlvadega, madalavõitu, kusjuures põhjanõlv on siiski mõnevõrra kõrgem ja järsem kui lõunanõlv. Kääpa läbimõõt on 9,5 m ja kõrgus 0,9-1m. Kääpa edelanõlval ja keskosas on madal sammaldunud lohk. Kääbast ümbritsev kraav on jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11176-11183), mis jääb Arniko veski lähedale metsa, Ahja lisajõe Lutsu jõe orust 100 m lõuna poole. Kääbaskalmistu jääb Arniko laialdase kääpaala loodenurka, jäädes ida-lääne suunalisest metsateest lõuna poole. Kääbas reg nr 11180 paikneb kääbastiku lääneosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varaseim kirjalik teade Arniko kääbastest pärineb E. Ph. Körberilt, kes oma Võnnu kihelkonna ajaloos ja Võnnu kiriku kroonikas märgib, et varanduse otsijad 1799. a lõhkunud Arniko metsas olevaid kääpaid ning leidnud ühes neist savinõu, mis oli täidetud põlenud luude, süte ja tuhaga (Vt lähemalt Kirjandusmuuseumi käsikirjade osakond). 1838.-1839. aastail külastas kääpaid uurija Fr. Kruse. 1922. a kirjeldas Arniko I rühma kääpaid O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses, lk 24-25. O. Ugart nimetab, et selles rühmas on kaheksa ümmargust kääbast, neist üks on aga täiesti lõhutud. O. Ugart mainib, et mitmeid kääpaid on kaevatud, kusjuures leitud olevat neist luupuru ja tuhka, ka odaotsi ja mõõgatükke (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1925. a toimusid H. Moora juhatusel arheoloogilised väljakaevamised neljal kääpal – reg nr 11176-11179. Kääbastele kaevati enamasti suuremad või väiksemad augud, kuna taheti säilitada nendel kasvavaid puid. Kääpasse reg nr 11176 rajati kaevand kääpa keskossa ning kraavina loodeküljele. Keskosast leiti kaks luupesa, mis sisaldasid sütt ning põlenud luutükikesi, esemeid nende juurest ei leitud. Kääpast reg nr 11177 kaevati läbi keskosa ning kraavina lõuna-kaguosa. Leiti luupesa, mis sisaldas põlenud luid ja sütt. Kääpast leiti ka põletamata luid ja üks terve luustik, mille juurest saadi veel süsi ja savinõukilde. Teisest luustikust oli alles vaid üksikud luud. Kääpast reg nr 11178 kaevati läbi keskosa ning kraavina ka loodeosa. Kääpa keskosast leiti kaks luupesa. Panuseid nende juures eiolnud. Kääpast reg nr 11179 kaevati läbi keskosa ning kraavina kirdeosa. Kääpast ei leitud ei luid ega sütt (kaevamisaruanne Ajaloo Instituudis). Arniko rühma kääpaid on nimetanud ka Kagu-Eesti kääpaid käsitlevates kirjutistes M. Schmiedelheim (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11181
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 949
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, lamedam ja laugete nõlvadega. Tema läbimõõt on 10 m, kõrgus 0,7-0,8 m. Kääbast kaevati 1925. a arheoloog H. Moora juhatusel. Kääpa kõrgus enne kaevamist oli 0,9 m ja läbimõõt 9 m. Kääpa keskel on sellest ajast jäänud nüüdseks sammaldunud lohk ja lohust piki nõlva alla jalamini kaevatud kraav. Kääbast ümbritsev kraav on vaevalt jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal. Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11176-11183), mis jääb Arniko veski lähedale metsa, Ahja lisajõe Lutsu jõe orust 100 m lõuna poole. Kääbaskalmistu jääb Arniko laialdase kääpaala loodenurka, jäädes ida-lääne suunalisest metsateest lõuna poole. Kääbas reg nr 11181 paikneb kääbastiku lääneosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varaseim kirjalik teade Arniko kääbastest  pärineb E. Ph. Körberilt, kes oma Võnnu kihelkonna ajaloos ja Võnnu kiriku kroonikas märgib, et varanduse otsijad 1799. a lõhkunud Arniko metsas olevaid kääpaid ning leidnud ühes neist savinõu, mis oli täidetud põlenud luude, süte ja tuhaga (Vt lähemalt Kirjandusmuuseumi käsikirjade osakond). 1838.-1839. aastail külastas kääpaid uurija Fr. Kruse. 1922. a kirjeldas Arniko I rühma kääpaid O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses, lk 24-25. O. Ugart nimetab, et selles rühmas on kaheksa ümmargust kääbast, neist üks on aga täiesti lõhutud. O. Ugart mainib ,et mitmeid kääpaid on kaevatud, kusjuures leitud olevat neist luupuru ja tuhka, ka odaotsi ja mõõgatükke (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1925. a toimusid H. Moora juhatusel arheoloogilised väljakaevamised neljal kääpal – reg nr 11176-11179. Kääbastele kaevati enamasti suuremad või väiksemad augud, kuna taheti säilitada nendel kasvavaid puid. Kääpasse reg nr 11176 rajati kaevand kääpa keskossa ning kraavina loodeküljele. Keskosast leiti kaks luupesa, mis sisaldasid sütt ning põlenud luutükikesi, esemeid nende juurest ei leitud. Kääpast reg nr 11177 kaevati läbi keskosa ning kraavina lõuna-kaguosa. Leiti luupesa, mis sisaldas põlenud luid ja sütt. Kääpast leiti ka põletamata luid ja üks terve luustik, mille juurest saadi veel süsi ja savinõukilde. Teisest luustikust oli alles vaid üksikud luud. Kääpast reg nr 11178 kaevati läbi keskosa ning kraavina ka loodeosa. Kääpa keskosast leiti kaks luupesa. Panuseid nende juures eiolnud. Kääpast reg nr 11179 kaevati läbi keskosa ning kraavina kirdeosa. Kääpast ei leitud ei luid ega sütt (kaevamisaruanne Ajaloo Instituudis). Arniko rühma kääpaid on nimetanud ka Kagu-Eesti kääpaid käsitlevates kirjutistes M. Schmiedelheim (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11182
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 58-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, ühtlaselt järsemate nõlvadega, kuigi lõunanõlv on mõnevõrra madalam ja laugem kui põhjanõlv. Kääpa läbimõõt on 12 m ja kõrgus 1,3-1,4 m. Kääpa keskosas ja kirdenõlval on madal, sammaldunud lohk. Väiksemaid lohke esineb ka idanõlval. Lõhkumise tõttu on võib-olla muutunud kääpa nõlvade järskus ja kõrgus. Kääbast ümbritsev kraav on jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal. Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest  kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11176-11183), mis jääb Arniko veski lähedale metsa, Ahja lisajõe Lutsu jõe orust 100 m lõuna poole. Kääbaskalmistu jääb Arniko laialdase kääpaala loodenurka, jäädes ida-lääne suunalisest metsateest lõuna poole. Kääbas reg nr 11182 paikneb kääbastiku põhjaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varaseim kirjalik teade Arniko kääbastest pärineb E. Ph. Körberilt, kes oma Võnnu kihelkonna ajaloos ja Võnnu kiriku kroonikas märgib, et varanduse otsijad 1799. a lõhkunud Arniko metsas olevaid kääpaid ning leidnud ühes neist savinõu, mis oli täidetud põlenud luude, süte ja tuhaga (Vt lähemalt Kirjandusmuuseumi käsikirjade osakond). 1838.-1839. aastail külastas kääpaid uurija Fr. Kruse. 1922. a kirjeldas Arniko I rühma kääpaid O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses, lk 24-25. O. Ugart nimetab, et selles rühmas on kaheksa ümmargust kääbast, neist üks on aga täiesti lõhutud. O. Ugart mainib ,et mitmeid kääpaid on kaevatud, kusjuures leitud olevat neist luupuru ja tuhka, ka odaotsi ja mõõgatükke (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1925. a toimusid H. Moora juhatusel arheoloogilised väljakaevamised neljal kääpal – reg nr 11176-11179. Kääbastele kaevati enamasti suuremad või väiksemad augud, kuna taheti säilitada nendel kasvavaid puid. Kääpasse reg nr 11176 rajati kaevand kääpa keskossa ning kraavina loodeküljele. Keskosast leiti kaks luupesa, mis sisaldasid sütt ning põlenud luutükikesi, esemeid nende juurest ei leitud. Kääpast reg nr 11177 kaevati läbi keskosa ning kraavina lõuna-kaguosa. Leiti luupesa, mis sisaldas põlenud luid ja sütt. Kääpast leiti ka põletamata luid ja üks terve luustik, mille juurest saadi veel süsi ja savinõukilde. Teisest luustikust oli alles vaid üksikud luud. Kääpast reg nr 11178 kaevati läbi keskosa ning kraavina ka loodeosa. Kääpa keskosast leiti kaks luupesa. Panuseid nende juures eiolnud. Kääpast reg nr 11179 kaevati läbi keskosa ning kraavina kirdeosa. Kääpast ei leitud ei luid ega sütt (kaevamisaruanne Ajaloo Instituudis). Arniko rühma kääpaid on nimetanud ka Kagu-Eesti kääpaid käsitlevates kirjutistes M. Schmiedelheim (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11244
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1192
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Tema lõunaosa on rikutud metsateega, mistõttu tema läbimõõt põhja-lõuna suunas on 8 m ida-lääne suunas aga 9 m ja kõrgus 0,6-0,7 m. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas paikneb Valga-Petseri raudtee ja Veski-Piusa-Tuderna maantee vahelisel alal. Maastikuliselt paikneb kääbas Piusa ürgoru terrassil, jõe vasakul kaldal, jõest ligikaudu 400 m põhja pool. Kääpast läänekaarde jääb kääbas reg nr 11245.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub suuruse ja kuju järgi otsustades I aastatuhande II poolde. Kääbast on mainitud T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 8 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Sel ajal olevat olnud kääbastelt mets maha raiutud ja kääbas olevat olnud hästi säilinud. Kääpale on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11245
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1193
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, pealt kumer, laugete nõlvadega. Tema läbimõõt on 10 m ja kõrgus 0,8-0,9 m. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas paikneb Valga-Petseri raudtee ja Veski-Piusa-Tuderna maantee vahelisel alal. Maastikuliselt paikneb kääbas Piusa ürgoru terrassil, jõe vasakul kaldal, jõest ligikaudu 400 m põhja pool.Kääpast idakaarde jääb kääbas reg nr 11244.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub suuruse ja kuju järgi otsustades I aastatuhande II poolde. Kääbast on mainitud T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 8 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Sel ajal olevat olnud kääbastelt mets maha raiutud ja kääbas olevat olnud hästi säilinud. Kääpale on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11246
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1194
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna laugete nõlvadega ja pealt lamedaks kaevatud. Tema läbimõõt on 12 m ja kõrgus 0,8-0,9 m. Kääpa keskosas on madal sammaldunud lohk. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas paikneb Valga-Petseri ja Veski-Piusa-Tuderna maantee vahelisel alal. Maastikuliselt paikneb kääbas Piusa ürgoru terrassil, jõe vasakul kaldal, jõest ligikaudu 400 m põhja pool asuval loode-kagusuunalisel seljakul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub suuruse ja kuju järgi otsustades I aastatuhande II poolde. Kääbast on mainitud T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 8 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes nimetab, et kääbast on kaevatud, kuid leidudest midagi ei teata. Kääpale on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11248
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 195-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 41 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11247-11287. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased - nad on madalad, laugete nõlvadega, kusjuures lõunakülg on enamjaolt laugem ning põhjakülg järsem. Kääpad on osaliselt pealt lamedad osaliselt pealt kumerad ning nende jalamid puutuvad kohati kokku.  Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m. Kääbaste kõrgus on küllalt madal jäädes vahemikku 0,2-0,6 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11247-11287), mis asub vahetult Veski-Piusa-Tuderna maanteest lõuna pool. Maastikuliselt paiknevad kääpad Piusa ürgoru põhjaveerul, selle kõige madalamas osas, jõeoru soise lammi vahetus läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11247-11287) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 16 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11252
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 199-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 41 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11247-11287. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased - nad on madalad, laugete nõlvadega, kusjuures lõunakülg on enamjaolt laugem ning põhjakülg järsem. Kääpad on  osaliselt pealt lamedad osaliselt pealt kumerad ning nende jalamid puutuvad kohati kokku. Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m. Kääbaste kõrgus on küllalt madal jäädes vahemikku 0,2-0,6 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11247-11287), mis asub vahetult Veski-Piusa-Tuderna maanteest lõuna pool. Maastikuliselt paiknevad kääpad Piusa ürgoru põhjaveerul, selle kõige madalamas osas, jõeoru soise lammi vahetus läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11247-11287) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 16 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11345
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1103
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kolmest ümmargusest ja ühest pikast kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas reg nr 11345 kuulub pikkade kääbast hulka. Kääbas on loode-kagu suunas piklik ja tema kagupoolses otsas on ümmargune kuhjatis. Kääpa üldpikkus on 34 m, loodepoolse pikliku osa laius on 6-7 m. Ümmarguse osa läbimõõt kirde-edela suunas on 18 m, vastassuunas 15 m. Kääpa kõrgus loodepoolses osas on 0,6-0,9 m, ümmarguses osas aga 1,85 m. Kääpa ümmarguse osa põhjapoolne külg on kõrgem ja järsem kui lõunapoolne külg. Kääpal esineb erineva suurusega sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11345-11348), mis paikneb liivasel tasandikul, endise Niitsiku veski lähedal metsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Niitsaku veski läheduses on maininud juba 19. saj pastor Boubrig. Lähemalt on  kääpaid (mälestised 11345-11348) kirjeldanud T. Karopun Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 4 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11346
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1104
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kolmest ümmargusest ja ühest pikast kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas reg nr 11346 on ümmargune, madal, laugete nõlvadega ja pealt kumer. Tema läbimõõt on 6-6,5 m ja kõrgus 0,4 m. Kääpa keskosa on madal lohk. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11345-11348), mis paikneb liivasel tasandikul, endise Niitsiku veski lähedal metsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Niitsaku veski läheduses on maininud juba 19. saj pastor Boubrig. Lähemalt on  kääpaid (mälestised 11345-11348) kirjeldanud T. Karopun Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 4 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11347
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1105
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kolmest ümmargusest ja ühest pikast kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas reg nr 11347 on ümmargune, madal, laugete nõlvadega ja pealt kumer, tema põhjapoolne külg on kõrgem ja järsem kui lõunapoolne külg. Kääpa läbimõõt on 7 m ja kõrgus 0,5-0,6 m. Kääpa lääne- ja loodepoolne jalam on lõhutud metsateedega . Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11345-11348), mis paikneb liivasel tasandikul, endise Niitsiku veski lähedal metsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Niitsaku veski läheduses on maininud juba 19. saj pastor Boubrig. Lähemalt on kääpaid (mälestised 11345-11348) kirjeldanud T. Karopun Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 4 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11348
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1106
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kolmest ümmargusest ja ühest pikast kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas reg nr 11348 on ümmargune, üsna madal, laugete nõlvadega. Tema läbimõõt on 5-6 m ja kõrgus 0,2-0,3 m. Kääpa kuhjatises esineb suuremaid raudkive, mis paiknevad kaares ümber kääpa keskel asuva lohu. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11345-11348), mis paikneb liivasel tasandikul, endise Niitsiku veski lähedal metsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Niitsaku veski läheduses on maininud juba 19. saj pastor Boubrig. Lähemalt on kääpaid (mälestised 11345-11348) kirjeldanud T. Karopun Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 4 (käsikiri Ajaloo Instituudis).  Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11353
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1198
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmarguse põhiplaaniga. Tema läbimõõt on 7 m ja kõrgus 0,7-0,8 m. Kääbas on ühtlaselt järsemate nõlvadega, pealt kumer, kusjuures põhjakülg on siiski natuke kõrgem ja järsem kui lõunakülg. Kääpa keskosas on madal sammaldunud lohk. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas paikneb Hanikase-Tamme maanteest kagus ja jääb kahe suurema kääbaskalmistu vahele. Maastikuliselt paikneb kääbas Piusa ürgoru kõrgel terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpa kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kusjuures ta märgib, et kääbas on väike ja madalaks tallatud. Kääpale on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11354
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1199
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub üheteistkümnest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas on ümmargune, madal, pealt kumer ja laugemate nõlvadega. Kääpa põhjakülg on järsem kui lõunakülg. Kääpa läbimõõt on 7 m ja kõrgus 0,5-0,6 m. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on vaevaltmärgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11354-11365), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - kaks kääbast asuvad maanteest lõuna pool ja ülejäänud kümme jäävad maanteest põhjakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11354-11365) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudiis), kusjuures mainitakse vaid kümmet kääbast. Kaks kääbast avastati 1973. a oktoobris eelnevatele mälestistele passi koostamisel arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11355
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1200
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub üheteistkümnest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas on ümmarguse põhiplaaniga. Tema läbimõõt on 7 m ja kõrgus 0,9-1 m. Kääbas on üsna ühtlaselt laugemate nõlvadega ning pealt kumer. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on vaevaltmärgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11354-11365), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - kaks kääbast asuvad maanteest lõuna pool ja ülejäänud kümme jäävad maanteest põhjakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11354-11365) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudiis), kusjuures mainitakse vaid kümmet kääbast. Kaks kääbast avastati 1973. a oktoobris eelnevatele mälestistele passi koostamisel arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11356
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1201
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub üheteistkümnest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas on ümmarguse põhiplaaniga. Tema läbimõõt on11 m ja kõrgus 2-2,1 m. Kääbas on kõrgete, järsemate nõlvadega ning koonilise kujuga. Kääpa põhjapoolne nõlv on lõhutud ja lisaks  esineb  madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on märgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11354-11365), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - kaks kääbast asuvad maanteest lõuna pool ja ülejäänud kümme jäävad maanteest põhjakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11354-11365) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudiis), kusjuures mainitakse vaid kümmet kääbast. Kaks kääbast avastati 1973.a oktoobris eelnevatele mälestistele passi koostamisel arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11357
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1202
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub üheteistkümnest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas on ümmarguse põhiplaaniga. Tema läbimõõt on 10-11 m ja kõrgus 1,2-1,3 m. Kääbas on pealt kumer ning tema põhjanõlv on järsem kui lõunanõlv. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on märgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11354-11365), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - kaks kääbast asuvad maanteest lõuna pool ja ülejäänud kümme jäävad maanteest põhjakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11354-11365) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudiis), kusjuures mainitakse vaid kümmet kääbast. Kaks kääbast avastati 1973. a oktoobris eelnevatele mälestistele passi koostamisel arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11358
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1203
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub üheteistkümnest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas on ümmarguse põhiplaaniga. Kääbas on väga suur, laugemate nõlvadega ning pealt kumer. Tema läbimõõt on 19-22 m ja kõrgus 1,4-1,5 m. Kääpa kagupoolne osa on tõenäoliselt tee tegemisega kannatada saanud. Kääpal esineb madalamaid ja sügavamaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on märgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11354-11365), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - kaks kääbast asuvad maanteest lõuna pool ja ülejäänud kümme jäävad maanteest põhjakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11354-11365) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudiis), kusjuures mainitakse vaid kümmet kääbast. Kaks kääbast avastati 1973. a oktoobris eelnevatele mälestistele passi koostamisel arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11359
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1204
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub üheteistkümnest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas on ümmarguse põhiplaaniga, ühtlaselt järsemate nõlvadega ning pealt kumer. Tema läbimõõt on 8 m ja kõrgus 1,1-1,2 m. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on märgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11354-11365), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - kaks kääbast asuvad maanteest lõuna pool ja ülejäänud kümme jäävad maanteest põhjakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11354-11365) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudiis), kusjuures mainitakse vaid kümmet kääbast. Kaks kääbast avastati 1973. a oktoobris eelnevatele mälestistele passi koostamisel arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11360
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1205
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub üheteistkümnest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas on ümmarguse põhiplaaniga, järsemate nõlvadega ning pealt kumer. Tema läbimõõt on 9 m ja kõrgus 1,2-1,3 m. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on märgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11354-11365), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - kaks kääbast asuvad maanteest lõuna pool ja ülejäänud kümme jäävad maanteest põhjakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11354-11365) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudiis), kusjuures mainitakse vaid kümmet kääbast. Kaks kääbast avastati 1973. a oktoobris eelnevatele mälestistele passi koostamisel arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11361
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1206
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub üheteistkümnest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas on ümmarguse põhiplaaniga, järsemate nõlvadega ning pealt kumer.  Tema läbimõõt on 14 m ja kõrgus 1,4 m. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on märgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11354-11365), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - kaks kääbast asuvad maanteest lõuna pool ja ülejäänud kümme jäävad maanteest põhjakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11354-11365) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudiis), kusjuures mainitakse vaid kümmet kääbast. Kaks kääbast avastati 1973. a oktoobris eelnevatele mälestistele passi koostamisel arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11362
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1207
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub üheteistkümnest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas on ümmarguse põhiplaaniga, laugemate nõlvadega ning pealt kumer.  Tema läbimõõt on 9 m ja kõrgus 0,9-1,1 m. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on märgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11354-11365), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - kaks kääbast asuvad maanteest lõuna pool ja ülejäänud kümme jäävad maanteest põhjakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11354-11365) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudiis), kusjuures mainitakse vaid kümmet kääbast. Kaks kääbast avastati 1973. a oktoobris eelnevatele mälestistele passi koostamisel arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11363
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1208
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub üheteistkümnest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas on madal, ümmarguse põhiplaaniga, laugemate nõlvadega ning pealt kumer.  Tema läbimõõt on 6 m ja kõrgus 0,6-0,7 m. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on märgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11354-11365), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - kaks kääbast asuvad maanteest lõuna pool ja ülejäänud kümme jäävad maanteest põhjakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11354-11365) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudiis), kusjuures mainitakse vaid kümmet kääbast. Kaks kääbast avastati 1973. a oktoobris eelnevatele mälestistele passi koostamisel arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11364
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 81-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub üheteistkümnest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas on ümmarguse põhiplaaniga, kõrgete, järskude nõlvadega ning pealt lame. Tema läbimõõt on 17 m ja kõrgus 1,6-1,7 m. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on jälgitav kogu ulatuses ja see on märgatavalt sügav ja lai (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11354-11365), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - kaks kääbast asuvad maanteest lõuna pool ja ülejäänud kümme jäävad maanteest põhjakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11354-11365) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudiis), kusjuures mainitakse vaid kümmet kääbast. Kaks kääbast avastati 1973. a oktoobris eelnevatele mälestistele passi koostamisel arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11365
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 82-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub üheteistkümnest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse. Kääbas on piklik, ovaalse põhiplaaniga ja järsemate nõlvadega.  Tema pikkus  loode-kagus suunas on 13 m ning laius kirde-edela suunas 8 m, kõrgus kääpa kirdeotsas on 1,7 m, edela pool 0,7-0,8 m. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on märgatav kogu ulatuses väljaarvatus edelaosas, kus kraav on ilmselt liiva täis varisenud  (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11354-11365), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - kaks kääbast asuvad maanteest lõuna pool ja ülejäänud kümme jäävad maanteest põhjakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11354-11365) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 18 (käsikiri Ajaloo Instituudiis), kusjuures mainitakse vaid kümmet kääbast. Kaks kääbast avastati 1973. a oktoobris eelnevatele mälestistele passi koostamisel arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11366
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1209
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu koosneb ühest ovaalsest ja kahest ümmargusest kääpast. Kääbas reg nr 11366 on ovaalse põhiplaaniga, tema pikkus loode-kagu suunas on 12,5 m, laius kirde-edela suunas 10 m ja kõrgus 1,2 m. Kääbas on pealt kumer, ühtlaselt järsemate nõlvadega, kusjuures põhjapoolne nõlv on natuke järsem ja kõrgem kui lõunanõlv. Kraav kääpa ümber on märgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11366-11368). Kääpad paiknevad Hanikase-Tamme maantee ääres, lainjal liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11366-11368) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 19 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses tuntakse kääpaid patareiasemetena, mis pärinevad Põhjasõja päevilt. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11367
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1210
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu koosneb ühest ovaalsest ja kahest ümmargusest kääpast. Kääbas reg nr 11367 on ümmargune, üsna madal, laugete nõlvadega ja pealt kumer. Kääpa läbimõõt on 8-8,5 m ja kõrgus 0,4 m. Kääpa keskosas on madal sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11366-11368). Kääpad paiknevad Hanikase-Tamme maantee ääres, lainjal liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11366-11368) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 19 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses tuntakse kääpaid patareiasemetena, mis pärinevad Põhjasõja päevilt. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11368
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1211
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu koosneb ühest ovaalsest ja kahest ümmargusest kääpast. Kääbas reg nr 11368 paistab algselt olevat olnud ümmargune. Kääpa loodepoolne osa on lõhutud maantee laiendamisel. Kääpa läbimõõt on 10 m ja kõrgus 0,6-0,7 m. Lõhutud on ka kääpa kirdepoolne osa, mis on üsna madal ja lauge. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11366-11368). Kääpad paiknevad Hanikase-Tamme maantee ääres, lainjal liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11366-11368) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 19 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses tuntakse kääpaid patareiasemetena, mis pärinevad Põhjasõja päevilt. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11369
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1212
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu koosneb neljast ümmargusest kääpast. Kääbas reg nr 11369 on ühtlaselt järsemate nõlvadega, pealt kumer. Kääpa läbimõõt on 9 m ja kõrgus 1-1,1 m. Kääpa pinnal esineb suuremaid ja väiksemaid lohke. Kraav kääpa ümber on jälgitav enamasti kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11369-11372), mis asub Hanikase-Tamme maanteest kagu pool. Kääpad moodustavad neist põhjapoole jäävate kääbastega reg nr 11373-11376 ühise rühma. Maastikuliselt paiknevad kääpad Piusa jõe äärsel lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11369-11372) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 19 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses tuntakse kääpaid patareiasemetena, mis pärinevad Põhjasõja päevilt. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11370
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1213
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu koosneb neljast ümmargusest kääpast. Kääbas reg nr 11370 on ühtlaselt järsemate nõlvadega, pealt kumer. Kääpa läbimõõt on 8-9 m ja kõrgus 1-1,1 m. Kääpa pinnal esineb suuremaid ja väiksemaid lohke. Kääpa idajalamile on kaevatud kraav. Kääbast ümbritsev kraav on jälgitav enamasti kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11369-11372), mis asub Hanikase-Tamme maanteest kagu pool. Kääpad moodustavad neist põhjapoole jäävate kääbastega reg nr 11373-11376 ühise rühma. Maastikuliselt paiknevad kääpad Piusa jõe äärsel lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11369-11372) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 19 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses tuntakse kääpaid patareiasemetena, mis pärinevad Põhjasõja päevilt. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11371
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1214
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu koosneb neljast ümmargusest kääpast. Kääbas reg nr 11371 on järsemate nõlvadega, pealt kumer, kusjuures põhjanõlv on järsem ja kõrgem kui lõunanõlv. Kääpa läbimõõt on 8 m ja kõrgus 1,2-1,3 m. Kääpa pinnal esineb suuremaid ja väiksemaid lohke. Kääpa idanõlvale on kaevatud kraav. Kääbast ümbritsev kraav on selgemini märgatav vaid põhjapoolsel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11369-11372), mis asub Hanikase-Tamme maanteest kagu pool. Kääpad moodustavad neist põhjapoole jäävate kääbastega reg nr 11373-11376 ühise rühma. Maastikuliselt paiknevad kääpad Piusa jõe äärsel lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11369-11372) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 19 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses tuntakse kääpaid patareiasemetena, mis pärinevad Põhjasõja päevilt. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11372
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1215
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu koosneb neljast ümmargusest kääpast. Kääbas reg nr 11372 on  järsemate nõlvadega, pealt kumer, kusjuures põhjanõlv on järsem ja kõrgem kui lõunanõlv. Kääpa läbimõõt on 8,5 m ja kõrgus 1,2-1,3 m. Kääpa pinnal esineb suuremaid ja väiksemaid sammaldunud lohke.  Kääbast ümbritsev kraav on vaevalt märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11369-11372), mis asub Hanikase-Tamme maanteest kagu pool. Kääpad moodustavad neist põhjapoole jäävate kääbastega reg nr 11373-11376 ühise rühma. Maastikuliselt paiknevad kääpad Piusa jõe äärsel lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11369-11372) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 19 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses tuntakse kääpaid patareiasemetena, mis pärinevad Põhjasõja päevilt. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11373
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1216
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 4 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11373-11376. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased - nad on madalad, laugete nõlvadega ja pealt kumerad. Nende läbimõõt jääb vahemikku 5,5-8 m. Kääbaste kõrgus on küllalt madal jäädes vahemikku 0,3-0,6 m. Kääpad on väga rikutud. Kõigil kääbastel esineb  sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber pole jälgitavad (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11373-11376), mis asub Hanikase-Tamme maanteest kagu pool. Kääpad moodustavad neist lõunapoole jäävate kääbastega reg nr 11369-11372 ühise rühma. Maastikuliselt paiknevad kääpad Piusa jõe äärsel lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11373-11376) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass 1977. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11377
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1220
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 5 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11377-11381. Kääbas on madal, laugete nõlvadega, pealt lame. Keskelt on tta nähtavasti lamedaks kaevatud. Kääpa läbimõõt on 7 m ja kõrgus 0,5 m. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11377-11381), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres, jäädes maanteest ligikaudu 50-100 m lääne suunas. Maastikuliselt paiknevad kääpad kõrgemal künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11377-11381) on kirjeldanud T. Karopun Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 20 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11378
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1221
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 5 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11377-11381. Kääbas on järsemate nõlvadega, pealt kumer, tema põhjapoolne külg on järsem kui lõunapoolne külg. Kääpa läbimõõt on 7-8 m, kõrgus 0,9-1 m. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11377-11381), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres, jäädes maanteest ligikaudu 50-100 m lääne suunas. Maastikuliselt paiknevad kääpad  kõrgemal künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11377-11381) on kirjeldanud T. Karopun Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 20 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11379
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1222
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 5 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11377-11381. Kääpa põhjakülg on järsem, lõunapoolne külg aga üsna lauge. Kääpa läbimõõt on 10 m, kõrgus 1-1,1 m. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11377-11381), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres, jäädes maanteest ligikaudu 50-100 m lääne suunas. Maastikuliselt paiknevad kääpad kõrgemal künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11377-11381) on kirjeldanud T. Karopun Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 20 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11380
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1223
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 5 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11377-11381. Kääbas on järsemate nõlvadega, pealt kumer. Kääpa läbimõõt on 12 m ja kõrgus 1-1,1 m. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11377-11381), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres, jäädes maanteest ligikaudu 50-100 m lääne suunas. Maastikuliselt paiknevad kääpad kõrgemal künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11377-11381) on kirjeldanud T. Karopun Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 20 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11381
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1224
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 5 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11377-11381. Kääbas on pealt kumer, kõrgete järsemate nõlvadega. Kääpa läbimõõt on 10 m, kõrgus 1,3-1,4 m. Tema põhjapoolne külg on kõrgem ja järsem, lõunapoolne külg aga madalam ja laugem. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11377-11381), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres, jäädes maanteest ligikaudu 50-100 m lääne suunas. Maastikuliselt paiknevad kääpad kõrgemal künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11377-11381) on kirjeldanud T. Karopun Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 20 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11382
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 83-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>I aastatuhande teisest poolest pärinev esivanemate matusepaik, kuulub kuuelise kääbaste grupi hulka.
Kääbas asub Tuderna-Lindora maantee ääres talumetsas.
Kääbas on ümmarguse kujuga, läbimõõt 14 m, kõrgus ligi poolteist meetrit.
Kääbast on enne kaitse alla võtmist, mis toimus 1973. a, on lõhutud amatöörkaevajate poolt.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11382-11387), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres jäädes maanteest lõuna suunas. Maastikuliselt paiknevad kääpad Piusa ürgoru kõrgel terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu kohta puuduvad varasemad andmed. T. Karopun Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a märgib vaid kolme kääbast (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1970. a sügisel Piusa kääbastikke inspekteerides leidis arheoloog M. Aun eelpoolmainitud kääbaste lähedusest veel kuus kääbast. Rahvapärimuses tuntakse kääpaid Põhjasõja-aegsete patareiasemetena. Kääbaste kaevamisel asjaarmastajate poolt olevat neist leitud luid. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11383
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 84-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaste grupi teine kääbas, jääb maanteest kaugemale kui esimene. Kujult on olnud kääbas ümmargune: läbimõõt 8 m, kõrgus umbes 1 meeter.
Kääbas on lõhutud enne 1973. aastat: läbi kääpa on kaevatud kraav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11382-11387), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres jäädes maanteest lõuna suunas. Maastikuliselt paiknevad kääpad Piusa ürgoru kõrgel terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu kohta puuduvad varasemad andmed. T. Karopun Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a märgib vaid kolme kääbast (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1970. a sügisel Piusa kääbastikke inspekteerides leidis arheoloog M. Aun eelpoolmainitud kääbaste lähedusest veel kuus kääbast. Rahvapärimuses tuntakse kääpaid Põhjasõja-aegsete patareiasemetena. Kääbaste kaevamisel asjaarmastajate poolt olevat neist leitud luid. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11384
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 85-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub kuuest kääpast koosnevas grupis, teistest madalam, laugete nõlvadega. Läbimõõt 7 m, kõrguseks umbes pool meetrit.
Kääbast on mingil ajaperioodil lõhutud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11382-11387), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres jäädes maanteest lõuna suunas. Maastikuliselt paiknevad kääpad Piusa ürgoru kõrgel terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu kohta puuduvad varasemad andmed. T. Karopun Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a märgib vaid kolme kääbast (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1970. a sügisel Piusa kääbastikke inspekteerides leidis arheoloog M. Aun eelpoolmainitud kääbaste lähedusest veel kuus kääbast. Rahvapärimuses tuntakse kääpaid Põhjasõja-aegsete patareiasemetena. Kääbaste kaevamisel asjaarmastajate poolt olevat neist leitud luid. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11385
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 86-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuuest kääpast koosneva rühma neljas kääbas, asub paari meetri kaugusel kääpast nr 11384.
Kääpa läbimõõt on 10 m ja kõrguseks üle 1 meetri.
Mälestise passi andmetel on enne kaitse alla võtmist 1973. aastal
Kääbast on lõhutud: läbi kääpa on kaevatud sügav kraav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11382-11387), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres jäädes maanteest lõuna suunas. Maastikuliselt paiknevad kääpad Piusa ürgoru kõrgel terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu kohta puuduvad varasemad andmed. T. Karopun Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a märgib vaid kolme kääbast (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1970. a sügisel Piusa kääbastikke inspekteerides leidis arheoloog M. Aun eelpoolmainitud kääbaste lähedusest veel kuus kääbast. Rahvapärimuses tuntakse kääpaid Põhjasõja-aegsete patareiasemetena. Kääbaste kaevamisel asjaarmastajate poolt olevat neist leitud luid. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11389
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1195
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on laugete nõlvadega, pealt kumer. Tema läbimõõt on 6 m ja kõrgus 0,5 m. Kääpa põhja ja loodeosas on madal sammaldunud lohk. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11389-11391), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - üks kääbas asub maanteest põhja pool ja kaks kääbast paiknevad maanteest lõunas. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru kõrge terrassi servast 5-6 m põhja pool, okaspuumetsas.
Kääbas reg nr 11389 asub maanteest kagu pool ja kääpast reg nr 11390 edela pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääpaid Soenina külas on kirjeldanud T. Karopun, Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 17 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbaste keskmise läbimõõduna on ta märkinud 7,5 m ning kõrgusena 0,75-1,5 m. Ühte kääbast olevat kaevatud. Rahvapärimuses tuntakse kääpaid Põhjasõja-aegsete  patareiasemetena. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11390
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1196
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on võrdlemisi ühtlaselt järsemate nõlvadega ning pealt kumer. Lõunakülg on siiski mõnevõrra laugem kui põhjakülg. Kääpa läbimõõt on 11 m ja kõrgus 1,2 m. Kääpa kirdenõlval on väga madal sammaldunud lohk. Kääbast ümbritsev kraav on selgemini jälgitav vaid põhjakaarte jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11389-11391), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - üks kääbas asub maanteest põhja pool ja kaks kääbast paiknevad maanteest lõunas. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru kõrge terrassi servast 5-6 m põhja pool, okaspuumetsas. Kääbas reg nr 11390 asub maanteest lõuna pool ja kääpast reg nr 11389 kirde pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääpaid Soenina külas on kirjeldanud T. Karopun, Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 17 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbaste keskmise läbimõõduna on ta märkinud 7,5 m ning kõrgusena 0,75-1,5 m. Ühte kääbast olevat kaevatud. Rahvapärimuses tuntakse kääpaid Põhjasõja-aegsete  patareiasemetena. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11391
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1197
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on algselt olnud järsemate nõlvadega ning pealt kumer. Tema läbimõõt on 9 m ja kõrgus 1,1-1,2 m. Kääbas on üsna lõhutud – tema keskosas on lohk, millest piki nõlva ulatub alla kuni jalamini lai kraav. Kraavist väljavisatud liiv on mõnel määral muutnud kääpa kuju ja suurust, muutes ta põhja suunas piklikumaks. Kraav kääpa ümber on vaevalt märgatav peaaegu kogu ulatuses, väljaarvatud põhjapoolne jalam, kus kääbas on lõhutud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11389-11391), mis asub Hanikase-Tamme maantee ääres. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - üks kääbas asub maanteest põhja pool ja kaks kääbast paiknevad maanteest lõunas. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru kõrge terrassi servast 5-6 m põhja pool, okaspuumetsas. Kääbas reg nr 11391 asub maanteest põhja pool, vanast metsasihist ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääpaid Soenina külas on kirjeldanud T. Karopun, Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 17 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbaste keskmise läbimõõduna on ta märkinud 7,5 m ning kõrgusena 0,75-1,5 m. Ühte kääbast olevat kaevatud. Rahvapärimuses tuntakse kääpaid Põhjasõja-aegsete  patareiasemetena. Kääbastele on koostatud pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11392
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 271-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 23 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11392-11415. Kääbaskalmistu jaguneb kaheks rühmaks - kirdepoolses rühmas on seitse ja edelapoolses kuusteist üksteise kõrval paiknevat kääbast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased - nad on madalad, laugete nõlvadega ja pealt kumerad. Nende läbimõõt jääb vahemikku 5,5-8 m. Kääbaste kõrgus on väga madal jäädes vahemikku 0,1-0,3 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on enamasti osaliselt jälgitavad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11392-11415), mis asub Veski-Piusa-Tuderna maantee ääres ja lähedal jäädes maanteest põhja poole. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - seitse kääbast asuvad loode-kagu suunalisest metsateest kirde pool ja ülejäänud kuusteist jäävad metsateest edelakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil, mis tõuseb põhja suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut  Liiva-Tuderna maantee ääres on maininud baltisakslane J. Klinge 1884. a teoses "Ueber Verberitung von alten Begraebnissplatzen im Neuhausen Kirchspiel" (käsikiri Ajaloo Instituudis) ning T. Karopun 1922. a Vastseliina kihelkonna kirjelduses lk 16 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass 1974. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11393
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 272-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 23 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11392-11415. Kääbaskalmistu jaguneb kaheks rühmaks - kirdepoolses rühmas on seitse ja edelapoolses kuusteist  üksteise kõrval paiknevat kääbast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased - nad on madalad, laugete nõlvadega ja pealt kumerad. Nende läbimõõt jääb vahemikku 5,5-8 m. Kääbaste kõrgus on väga madal jäädes vahemikku 0,1-0,3 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on enamasti osaliselt jälgitavad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11392-11415), mis asub Veski-Piusa-Tuderna maantee ääres ja lähedal jäädes maanteest põhja poole. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - seitse kääbast asuvad loode-kagu suunalisest metsateest kirde pool ja ülejäänud kuusteist jäävad metsateest edelakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil, mis tõuseb põhja suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut  Liiva-Tuderna maantee ääres on maininud baltisakslane J. Klinge 1884. a teoses "Ueber Verberitung von alten Begraebnissplatzen im Neuhausen Kirchspiel" (käsikiri Ajaloo Instituudis) ning T. Karopun 1922. a Vastseliina kihelkonna kirjelduses lk 16 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass 1974. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11397
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 276-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 23 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11392-11415. Kääbaskalmistu jaguneb kaheks rühmaks - kirdepoolses rühmas on seitse ja edelapoolses kuusteist  üksteise kõrval paiknevat kääbast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased - nad on madalad, laugete nõlvadega ja pealt kumerad. Nende läbimõõt jääb vahemikku 5,5-8 m. Kääbaste kõrgus on väga madal jäädes vahemikku 0,1-0,3 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on enamasti osaliselt jälgitavad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11392-11415), mis asub Veski-Piusa-Tuderna maantee ääres ja lähedal jäädes maanteest põhja poole. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - seitse kääbast asuvad loode-kagu suunalisest metsateest kirde pool ja ülejäänud kuusteist jäävad metsateest edelakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil, mis tõuseb põhja suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Liiva-Tuderna maantee ääres on maininud baltisakslane J. Klinge 1884. a teoses "Ueber Verberitung von alten Begraebnissplatzen im Neuhausen Kirchspiel" (käsikiri Ajaloo Instituudis) ning T. Karopun 1922. a Vastseliina kihelkonna kirjelduses lk 16 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass 1974. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11401
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 280-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 23 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11392-11415. Kääbaskalmistu jaguneb kaheks rühmaks - kirdepoolses rühmas on seitse ja edelapoolses kuusteist üksteise kõrval paiknevat kääbast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased - nad on madalad, laugete nõlvadega ja pealt kumerad. Nende läbimõõt jääb vahemikku 5,5-8 m. Kääbaste kõrgus on väga madal jäädes vahemikku 0,1-0,3 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on enamasti osaliselt jälgitavad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11392-11415), mis asub Veski-Piusa-Tuderna maantee ääres ja lähedal jäädes maanteest põhja poole. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - seitse kääbast asuvad loode-kagu suunalisest metsateest kirde pool ja ülejäänud kuusteist jäävad metsateest edelakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil, mis tõuseb põhja suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut  Liiva-Tuderna maantee ääres on maininud baltisakslane J. Klinge 1884. a teoses "Ueber Verberitung von alten Begraebnissplatzen im Neuhausen Kirchspiel"(käsikiri Ajaloo Instituudis) ning T. Karopun 1922. a Vastseliina kihelkonna kirjelduses lk 16 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass 1974. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11402
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 281-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 23 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11392-11415. Kääbaskalmistu jaguneb kaheks rühmaks- kirdepoolses rühmas on seitse ja edelapoolses kuusteist  üksteise kõrval paiknevat kääbast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased - nad on madalad, laugete nõlvadega ja pealt kumerad. Nende läbimõõt jääb vahemikku 5,5-8 m. Kääbaste kõrgus on väga madal jäädes vahemikku 0,1-0,3 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on enamasti osaliselt jälgitavad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11392-11415), mis asub Veski-Piusa-Tuderna maantee ääres ja lähedal jäädes maanteest põhja poole. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - seitse kääbast asuvad loode-kagu suunalisest metsateest kirde pool ja ülejäänud kuusteist jäävad metsateest edelakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil, mis tõuseb põhja suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut  Liiva-Tuderna maantee ääres on maininud baltisakslane J. Klinge 1884. a teoses "Ueber Verberitung von alten Begraebnissplatzen im Neuhausen Kirchspiel" (käsikiri Ajaloo Instituudis) ning T. Karopun 1922. a Vastseliina kihelkonna kirjelduses lk 16 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass 1974. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11405
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 284-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 23 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11392-11415. Kääbaskalmistu jaguneb kaheks rühmaks- kirdepoolses rühmas on seitse ja edelapoolses kuusteist üksteise kõrval paiknevat kääbast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased - nad on madalad, laugete nõlvadega ja pealt kumerad. Nende läbimõõt jääb vahemikku 5,5-8 m. Kääbaste kõrgus on väga madal jäädes vahemikku 0,1-0,3 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on enamasti osaliselt jälgitavad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11392-11415), mis asub Veski-Piusa-Tuderna maantee ääres ja lähedal jäädes maanteest põhja poole. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - seitse kääbast asuvad loode-kagu suunalisest metsateest kirde pool ja ülejäänud kuusteist jäävad metsateest edelakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil, mis tõuseb põhja suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut  Liiva-Tuderna maantee ääres on maininud baltisakslane J. Klinge 1884. a teoses "Ueber Verberitung von alten Begraebnissplatzen im Neuhausen Kirchspiel" (käsikiri Ajaloo Instituudis) ning T. Karopun 1922. a Vastseliina kihelkonna kirjelduses lk 16 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass 1974. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11406
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 285-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 23 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11392-11415. Kääbaskalmistu jaguneb kaheks rühmaks - kirdepoolses rühmas on seitse ja edelapoolses kuusteist üksteise kõrval paiknevat kääbast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased - nad on madalad, laugete nõlvadega ja pealt kumerad. Nende läbimõõt jääb vahemikku 5,5-8 m. Kääbaste kõrgus on väga madal jäädes vahemikku 0,1-0,3 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on enamasti osaliselt jälgitavad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11392-11415), mis asub Veski-Piusa-Tuderna maantee ääres ja lähedal jäädes maanteest põhja poole. Kääbaskalmistu paikneb kahes rühmas - seitse kääbast asuvad loode-kagu suunalisest metsateest kirde pool ja ülejäänud kuusteist jäävad metsateest edelakaarde. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru terrassil, mis tõuseb põhja suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Liiva-Tuderna maantee ääres on maininud baltisakslane J. Klinge 1884. a teoses "Ueber Verberitung von alten Begraebnissplatzen im Neuhausen Kirchspiel" (käsikiri Ajaloo Instituudis) ning T. Karopun 1922. a Vastseliina kihelkonna kirjelduses lk 16 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass 1974. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11471
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 130-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kahest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11471-11472). Kääpad on kuhjatud liivast ja üks neist on ümmargune ja teine kuulub pikkade kääbaste hulka. Kääbas reg nr 11471 kuulub pikkade kääbaste rühma. Tema pikkus on loode-kagu suunas 11-12 m, mis pole aga algne, sest kääpa loodepoolne ots on lõhutud. Kääpa laius on 7,5-8 m ja kõrgus 0,8-0,9 m, kagupoolses otsas aga ainult 0,3-0,4 m. Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on selgemini jälgitav vaid pikikülgedel (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb  kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11471-11472) Ahja jõe ürgoru paremal pervel. Kääbastest ida ja kagu pool muutub maapind soiseks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpad (mälestised reg nr 11471-11472) on avastatud 1976. a juulis arheoloog M. Auna poolt. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11472
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 131-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kahest  kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11471-11472). Kääpad on kuhjatud liivast ja üks neist on ümmargune ja teine kuulub pikkade kääbaste hulka. Kääbas reg nr 11472 on ümmargune, selle läbimõõt on 10,5-11 m ja kõrgus 1,1-1,2 m. Kääpa mõõdud pole enam algsed, sest kääbas on lõhutud. Algselt on kääbas olnud pealt kumer, üsna laugete nõlvadega, kusjuures tema põhjapoolne nõlv on natuke kõrgem ja järsem kui lõunapoolne nõlv. Kääpa keskel on sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber on jälgitav kogu ulatuses, väljaarvatud loodepoolsel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb  kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11471-11472) Ahja jõe ürgoru paremal pervel. Kääbastest ida ja kagu pool muutub maapind soiseks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpad (mälestised reg nr 11471-11472) on avastatud 1976. a juulis arheoloog M. Auna poolt. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11473
name: Asulakoht "Keldrimägi"
type: Asulakoht
alt_id: 932
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht on loode-kagu suunas piklik, pikkusega 50 m ja laiusega 25-30 m. Asulakoha põhiosa jääb Kärsa-Eoste maanteest paremale poole. Koht on kaetud murukamaraga, võsastumata, maapinnal on näha üksikuid suuremaid kive.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Asulakoht paikneb Kärsa-Eoste ja Eoste külatee ristumiskohast loode pool. Maastikuliselt paikneb asulakoht Ahja jõe ürgoru parema veeru allosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultuurkihi iseloomu ning leitud savinõukillu järgi otsustades kuulub asulakoht II aastatuhande algusesse. Asulakohta on mainitud J. Jungile saadetud kirjades ning O. Ugarti Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 71 (mõlemad käsikirjad Ajaloo Instituudis) 1971. a asulakohta inspekteerides teostati siin arheoloog M. Auna juhatusel proovikaevamised, kusjuures leiti, et asulakohal on üsna õhuke 15-20 cm paksune kultuurkiht, milles esineb väiksemaid söetükikesi ning põlenud kivipuru. Leiti ka üks potikedral valmistatud savinõukild. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11474
name: Kalmistu "Ristimägi"
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristimägi asub Ahja jõe kaldal paikneval kõrgendikul, peal kasvab männimets. Kõrgendik on ovaalse kujuga. Kõrgendiku orienteeruv pikkus on 35 m, laius 25 m.
Kõrgendiku vastas, teisel pool jõge asub majapidamine.
Mälestis on tähistamata.
Asub erastamata maal, ükski kinnistu ei laiene mälestisele.</span>


