# places

source: A
code: 23517
name: Teise Maailmasõja patarei veereservuaar 2
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümmarguse põhiplaaniga, pinnasega kaetud, betoonist veereservuaar. Reservuaaril on üks väljaulatuv ja avatud tehniline avaus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rannapatarei BS-26 (IV-130/50)

Juuli 1941 - 21. okt. 1941.
Baaside lepingu järgi saabusid esimesed punaarmeelased Hiiumaale 23. oktoobril 1939. Baaside ehituse pearõhk oli Tahkuna poolsaarel. Tahkuna patarei koosnes neljast 130 mm suurtükist. Suurtükiõue paremal küljel paiknes laskemoonapunker. Suurtükkidest paremal asus suur tulejuhtimistorn komandopunkriga. Tuleliini taga teise ja kolmanda suurtükiõue vahel asus väike tulejuhtimistorn.

Suur tähtsus omistati jälle eriti Tahkuna poolsaarele, kuhu rajati rannapatarei nr. 26, neli 130 mm-st voolujoonelise kaitsekilbiga varustatud käsitsi laetavat suurtükiseadet B-13. Laskekauguseks oli 25,4 km. Suurtükk (aluse kinnituspoltide arv 24) paiknes kahuriõues, mille kõrval oli laskemoonavarjend, kus oli ka teenindav meeskond. Varjendis oli kaks põhiruumi - üks laengutele ja teine mürskudele. Praegugi on osaliselt säilinud mürsu ja laenguriiuleid oma algsetes kohtades. Haruldased on laskemoona kahuriõue väljastamise käsiliftid, mis siiani toimivad kui pole just kive ja muud sodi täis topitud. Patarei varjendid olid gaasikindlad ja varustatud õhupuhastitega, kõigis oli elekter, vesivarustus ja keskküte, mis tulid elektrijaamast ja keskkatlamajast. Kokku ehitati patarei nr. 26 jaoks, mis oli lahinguvalmis juba juuniks 1940, 13 eri rajatist, pluss kolm eraldi paiknevat kuulipildujadotti kaitsmaks juurdepääsuteed Tahkunale. Võimalik, et Tareste küla mail paiknevad otid on samuti 1939 aastal Tahkuna patareide tagala kaitseks ehitatud. Uuesti taastati Lehtma - Tahkuna raudtee, pikendades seda uue patareini üle poole kilomeetri. Lisaks rajati mitmed kõrvalharud erinevate varjenditeni. Tulejuhtimiseks ehitati komandopunkri juurde puust torn, millest pole peale aluste midagi säilinud. Kahuripositsiooni tagalas paiknevad laskemoonalaod, katlamaja, pumbajaamad-veereservuaarid, maa-alune veekanal, elektrijaam-meeskonnapunker jms.

Juri Melkonovi andmetel oli patarei komandöriks leitnant Galanin. Sõjajärgselt kui patarei uuesti kasutusele võeti, on ehitatud raudbetoonist kapitaalne tulejuhtimistorn, mis oli vaatlustornina kasutusel kuni NSV Liidu piirivalve lahkumiseni 1992. aastal. Rannapatarei nr. 26 oli kasutusel ka peale II MS 1944 - 1955, siis paiknes seal kolm 130 mm suurtükki.</span>


source: A
code: 23518
name: Rüütli tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikaline puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta veskijalg.Tuuliku kere katab puidust püstlaudis. 
Laudkatus on tiibade poolsest otsast poolkelpse lahendusega.Tuulik on mõõtmetelt Hiiumaa üks suurimaid</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1896.</span>


source: A
code: 23519
name: Kassari kabel
type: ehitismälestis
alt_id: 293
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kabel on kivist ja rookatusega. Väheldane madal ühelööviline pikihoone (13,1x8,5m, ruumi kõrgus vaid 2,95m) on iseseisva koorita, W-s liitub temaga kõrgel soklil astmeliselt  ülespoole ahenev kellatorn. SO-nurgal on väike ristvõlviga matusekabel .Arhailise ilme kujundavad  paksud kiviseinad, väikesed harvad tiheda ruudustikuga aknad. 
Tähelepanu väärivad mitmed ehitusdetailid. Kabeli peauks lääneseinas sarnaneb stiililt Pühalepa kiriku ustega, ka Stackelbergide matusekabeli uks lõunaküljel on sarnane ustega Pühalepas ja Kassaris.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kassari kabel on olnud olemas juba 16. sajandil. Ilmselt oli tegemist puidust hoonega, millest ei ole midagi säilinud. Praegune kabel on ehitatud ja kasutusel olnud Pühalepa kiriku filiaalina. Praegune kabel on ehitatud  1802 mida tähistab aastaarv W- seina siseküljel. Viimane suurem remont  ja taaspühitsemine  oli 1992-93 (A. Lass, Eesti Arhitektuur; http://www.eestigiid.ee/?CatID=90&ItemID=504)</span>


source: A
code: 23520
name: Kassari kabeliaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 293
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Umbes  meetri kõrgune sideaineta maakivimüür, mis ümbritseb kabeliaeda. Müür on osaliselt laotud ühepoolsena, kus sisemine müüriosa on täidetud pinnasega- moodustades omapärase kõrge mättalise müüri.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  19.s.</span>


source: A
code: 23521
name: Ristete tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19 sajandi teine pool.</span>


source: A
code: 23522
name: Kassari kool-rahvamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaaniga, puidust tuulekojaga ja viilkatusega krohvitud paekivihoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1800 a. avatud Mäeküla külakõrtsiks ehitatud hoone ehitati juba 1867 aastal kivihoonena ümber kooliks, mille jaoks ehituspaas saadi praeguse Sääretirbi lähistelt kohalikust murrust. Segakoolina alustas kool 19.s. lõpul.  Hoonet laiendati 1904.a. kooli laienedes. 
(allikas: V.Mäeumbaed "Tunne oma kodukanti", Kassari 1996)

Kooli avamisel oli seal  õpetajaks Priidu (Friedrich) Under, kes abiellus kohaliku tütarlapse Leenu Kerneriga ning nad asusid elama Tallinna. Seal sündis 1883. a. tütar Marie. 
Pärast kooli oli samas hoones vallamaja ja rahvamaja.</span>


source: A
code: 23523
name: Mäevälja tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis. Ainsana Hiiumaa tuulikutest on Mäevälja tuulikul, laagrite peal, metallist peavõll.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1837.</span>


source: A
code: 23525
name: Peetri tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1892.</span>


source: A
code: 23526
name: Kassari mõisa peahoone varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, paekivist keldrikorrus/vundament. Hoone oli ühekorruseline puithoone, mis kaetud poolkelpkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kassari mõis eraldus Vaemla mõisast 18. sajandi algul. Umbes 1730 a. paiku alustati  mõisahoonete rajamist.  Peahoone hävis tulekahjus 1928 aastal.
Alates loomisest kuni 1919. aasta võõrandamiseni kuulus mõis von Stackelbergidele. Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Justus von Stackelberg.</span>


source: A
code: 23527
name: Kassari mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on üsna suur (~6ha) koosnedes kahest eraldiasetsevast osast, mis mõlemad ka aedadega eraldatud.  Mõisa südamikku viib lehtpuuallee.
Pargiosa, kus asus peahoone (tänaseks hävinenud) on ümbritsetud madala kiviaiaga. Peahoone esine muruväljak säilitanud oma üldilme tänaseni. Muruväljakut ääristavad põõsarühmad ja mõned põlispuud ja nende looduslik uuendus.
Suurem kõrgema paekivimüüriga ümbritsetud endine puuvilja - ja rohtaiaosa on põlispuurühmadega, üksikute viljapuudega. Jagatud mitmete omanike vahel. Vanasti tavatses mõisahärra seal oma hobuseid jooksutada. Kiviaed on mitmest kohast lagunenud.
Veekogusid ei ole. Kivimüüri ääres, aednikumaja kõrval ~300-aastane eraldiseisev võimas pärn. (Eesti suuremate dimensioonidega)
Hiiumaale omaselt kasvab pargis massiliselt metstulp.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s I p. Vabakujuliseks muudetud 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 23528
name: Kassari mõisa piirdemüürid ja kiviaiad
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Endise peahoone ümbruse park on piiratud madala, tänaseks enamuses laialivajunud paekiviaiaga.  Endist viljapuu- ja rohtaeda piiravad ilusad, kohati ligi 2 m paekivimüürid, mis küll tänaseks kohati varisenud. Pargiosasse viivad aednikumaja juurest  pealt ümarkaarsed ilusad väravad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. I p.</span>


source: A
code: 23529
name: Kassari mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, ühekordne krohvitud paekivihoone kõrge viilkatusega. Sissepääsu ees kinnine tuulekoda millel samuti viilkatus.  Kitsad kõrged aknad on 6 ruudulise jaotusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 23530
name: Kassari mõisa aednikumaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtne, keskmise suurusega, ühekordne krohvitud paekivihoone, kaetud viilkatusega. Keskteljel asuva sissepääsu ees kinnine puidust  tuulekoda, millel samuti viilkatus.  Aknad raamitud krohviraamistustega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.
(V.Ranniku. "Mõisate esialgne ülevaade. Hiiumaa")</span>


source: A
code: 23531
name: Kassari mõisa tuuleveski varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>4-korruseline paekivist hollandi tüüpi tuulik. Tuuliku pea oli ümberpööratud paadi kujuline, ligilähedaselt ruudukujulise põhiplaaniga ja pöörles rullikutel. Erinevalt teistest suurtest  tuulikutest töötas Kassari ühe paari kividega. (arh. J.Rohusaar)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. keskel.
Restaureeritud 2007.</span>


source: A
code: 23532
name: Kassari mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne keldriga, lihtne kõrge paekivihoone. Kaetud viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 23533
name: Kassari mõisa kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Arhailine, keskmise suurusega, ühekordne krohvitud paekivihoone, kaetud viilkatusega. Aknad väiksed ja lihtsad. Sissepääsud kahe suurte kahepoolega väravate kaudu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1870. aastal.</span>


source: A
code: 23534
name: Kassari mõisa magasiait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, ühekordne krohvitud paekivihoone, kaetud viilkatusega. Hoone on  elamuks ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 23536
name: Kuriste õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Emmaste Jumalaema Sündimise kirik. Historitsistlik, traditsiooniline kolmeosaline  kellatorni ja apsiidiga,  tellis+maakiviehitis. Torne 6 - kellatorn 4-tahilisel alusel 8-tahuline, ülejäänud ümartambuuril, telk- ja sibulkiivritega. Akendel kaarsillused. Ikonostaas historitsistlik.
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1888-89 arh. I.Dmitrijevski ja K.Nyman.</span>


source: A
code: 23537
name: Kuriste õigeusu kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>~0,1 m kõrgune sideaineta maakivimüür. Väravapostid massiivsed ja   tahutud maakividest pealt koonusjad. Kahepoolega värav puidust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirikuaia piirdemüür on rajatud 19. sajandi lõpus.</span>


source: A
code: 23538
name: Kuriste õigeusu kiriku koolimaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga kivihoone, kaetud viilkatusega. Hoone põhimahuga liitub N-otsas pisem kinniehitatud eeskoda. Juurdeehitis on rajatud samaaegselt põhimahuga ning järgib hoone terviklikku arhitektuurilist üldilmet. Hoone seinad on laotud tahutud graniitplokkidest, avade ümbrused on vormistatud pisut eenduvate punastest tellistest raamistusega. Sarnaselt on teostatud ka hoonekehandi välisnurgad. Nimetatud detailid annavad hoonele kroonulikult range ja soliidse välisilme. Hoone W-külje keskel asuva siisepääsu ees väike trepp. S- otsa lisatud juurdeehitus pärineb 20.s. II poolest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1880ndatel tolleaegse õigeusu kiriku abihoonetele iseloomuliku tüüpprojekti järgi.</span>


source: A
code: 23539
name: Käina vallamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline viilkatusega ja telliskarniisiga maakivist(arvatavalt tüüpprojekt)hoone. Katusekorrus ehitati välja 20.saj. keskel. Lõunaküljel kaks väjaehitatud puidust verandat. Hilisemate ümberehitamiste käigus lisatud põhjakülge kivist sissekäik.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1894 aastal. Hilisemad juurdeehitused on tehtud 1950 nendate keskel.</span>


source: A
code: 23540
name: Käina kiriku varemed
type: ehitismälestis
alt_id: 294
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtne ühelöövilise pikihoonega gooti stiilis saalkirik. Ümberehituse käigus 19. sajandi teisel poolel pikihoone lõunasein lammutati ja kirikuruumi avardati uue suure juurdeehitusega kiriku lõunaküljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>13. sajandi keskpaigas ehitati kivikiriku asukohta puidust pühakoda. Kivikirik püstitati siia Saare-Lääne piiskopi Johannes III Orgese valitsemisajal aastatel 1492-1515. Käina kirik ehitati põhjalikult ümber aastail 1859-1860. 1941. aasta 14. oktoobril tabas kirikut saksa süütepomm, mis läbi kooriruumi lae kukkudes põletas hoone varemeiks. 2004. aastal sai kooriruum uue katuse.</span>


source: A
code: 23541
name: Küüru tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud, lubimört sideainega, tuulutatava raamsalve ja titsidega veskijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1919.</span>


source: A
code: 23542
name: Puulaiu kõrtsihoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga rehielamu tüüpi hoone. Rõhtpalkhoone on madalal paekivivundamendil, rehekoja osa paekivist müüriga. Täiskelpkatust katab roog.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Puulaiu kõrtsi ehitusaeg ei ole teada. 1788-1860 töötas Laiu kõrtsina. 1889 aastast oli see hoone Vaemla vallamaja.</span>


source: A
code: 23543
name: Puulaiu võrgukuur I
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, madalal paevundamendil, viilkatusega rõhtpalkhoone. Püüumajal on laudkatus ja väike kamber pliidiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. sajandil.</span>


source: A
code: 23545
name: Kopa tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis. Komplektselt säilinud haruldase sisseseadega pukktuulik.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1888.</span>


source: A
code: 23546
name: Orjaku mõisa peahoone varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoonest on säilinud vaid osa kogu hoonealust täitnud ristvõlvidega keldrikorrusest. Millest järeldub, et tegu oli pika ühekorruselise kivihoonega. Hoonel oli kaks korstnat  millesse koondusid küttekolded.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa rajamise ajaks võib lugeda 1603. aastat, kui Tartumaa maanõunikule Fabian Wrangelile anti elatumiseks Orjaku küla. 1624 sai Orjaku mõisa omanikuks Jakob De la Gardie. Gardie ajal muudeti mõis ratsurimajandiks ning seda kutsuti Nina mõisaks. Järgnevalt läks mõis kroonu valdusesse, kuni 1796.a. otsustati mõis anda üle Ebba-Margaretha Stenbocki pärijatele. 1821.aastast oli mõis Karl Magnus de la Gardie valduses, muutudes Emmaste kõrvalmõisaks. Võib arvata, et sellest ajast algas mõisa sihipärasem arendamine ja ülesehitamine. 1870.a. mõisa päranduseks saanud Brevern de la Gardie müüs selle 1899.a. Alexander von Hoyningen-Huenele, kellelt Orjaku mõis kodanliku maareformiga võõrandati.  
20. sajandi alguses oli Orjaku veel eeskujulik karjamõis.  
1920.a. jaotati mõisa maad taludeks ja alates sellest ajast on mõisapark olnud kasutuseta. Ajavahemikus 1941-1950 hävis suurem osa mõisa hoonetest. Aastani 1992 kuulus mõisakompleks Sõpruse kolhoosile, 1996.a. alates on eraomanduses.
(allikas: “Orjaku laid, … ja mõis”, Leo Tiik. Ajaleht “Hiiumaa”, 3.08.1974)
Praeguseks varemeis härrastemaja oli ehitatud arvatavalt 19.s. II v.</span>


source: A
code: 23547
name: Orjaku mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on mõõtmetelt väike, tegemist on poolavatud maastikuga. Reljeef on tasane. Pargi esikülg oli üle väikese väljaku avatud endisele maanteele ja merele. Peasissesõitu ääristavad kaks kuni 4 m kõrgust võimast sissesõiduväravaposti, mis on kaetud kolmnurksete viilkatustega. Tulpades on kõrged ümarkaarelised jalakäijate läbikäigud. 
Peahoone ümber asetsevad vabade puudegruppidena saared ja vahtrad. Läänest piirab parki osaliselt taastatud paekivimüür, mille väravate vahelt avaneb väga meeldiv vaade merele. Pargi lõunaosa läheb sujuvalt üle männisaluks; idaosas kasvab palju vanu saarepuid kuni uue Käina maanteeni välja.  Väravast peahooneni viib jalakate ja künnapuude ridaistutus, mis viitab, et seal võis kunagi olla sissesõidutee. 
Veel 1996.a-ni oli park täiesti võsastunud; nüüd on pargi ala suuremalt jaolt puhastatud. Tuule tõkkeks on pargi kirdeossa istutatud mõnikümmend nulgu. Kahjuks puudub pargis põõsarinne pea täielikult.
(pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Orjaku mõisasüda ning park asuvad uue ja vana Kassari-Käina maanteelõigu vahel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s.</span>


source: A
code: 23548
name: Orjaku mõisa kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne paekivist krohvitud kivihoone, mille kuivati poolne ots on kahekorruseline ja aidakorpusest veidi kitsam. Kaetud viilkatusega. Hoone restaureeriti ja kohandati puhkemajaks 2005.a.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. II v.</span>


source: A
code: 23549
name: Orjaku mõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtne krohvitud paekivist hoone. Kaetud viilkatusega, katendiks roog. Avad lihtsad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. II v.</span>


source: A
code: 23550
name: Orjaku mõisa piirdemüürid väravapostidega
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park osaliselt piiratud paekivimüüriga. Endist peasissesõitu ääristavad kaks kuni 4 m kõrgust võimast sissesõiduväravaposti, mis on kaetud kolmnurksete viilkatustega. Viilukolmnurgad omavad rikkalikku profileeritud karniisi. Tulpades on kõrged ümarkaarelised jalakäijate läbikäigud. Taastatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I p.</span>


source: A
code: 23551
name: Orjaku mõisa valitsejamaja varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist hoone kiviaia kõrgused müürid tähistamaks omaaegse valitsejamaja asukohta ja kabariite.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>"Mõisa rajamise ajaks võib lugeda 1603. aastat, kui Tartumaa maanõunikule Fabian Wrangelile anti elatumiseks Orjaku küla. 1624 sai Orjaku mõisa omanikuks Jakob De la Gardie. Gardie ajal muudeti mõis ratsurimajandiks ning seda kutsuti Nina mõisaks. Järgnevalt läks mõis kroonu valdusesse, kuni 1796.a. otsustati mõis anda üle Ebba-Margaretha Stenbocki pärijatele. 1821.aastast oli mõis Karl Magnus de la Gardie valduses, muutudes Emmaste kõrvalmõisaks. Võib arvata, et sellest ajast algas mõisa sihipärasem arendamine ja ülesehitamine. 1870.a. mõisa päranduseks saanud Brevern de la Gardie müüs selle 1899.a. Alexander von Hoyningen-Huenele, kellelt Orjaku mõis kodanliku maareformiga võõrandati.  
20. sajandi alguses oli Orjaku veel eeskujulik karjamõis.  
1920.a. jaotati mõisa maad taludeks ja alates sellest ajast on mõisapark olnud kasutuseta. Ajavahemikus 1941-1950 hävis suurem osa mõisa hoonetest. Aastani 1992 kuulus mõisakompleks Sõpruse kolhoosile, 1996.a. alates on eraomanduses.
(allikas: “Orjaku laid, … ja mõis”, Leo Tiik. Ajaleht “Hiiumaa”, 3.08.1974)</span>


source: A
code: 23552
name: Putkaste mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pooleteisekordse kõrgel soklil kivihoone esifassaadi kujundavad kolmnurkfrontooniga rusteeritud külgrisaliidid ja kergelt markeeritud kesktelg. Peasissepääsu raamistavad pilastrid, ukse kohal suur kaaraken. Soklikorrus on võlvitud. Peakorruse keskteljel on vestibüül ning selle taga aiaküljele avanevate akendega saal. Katusekate eterniitplaatidest. Peahoone ees ringteega piiratud muruväljak, tagaküljele jääb algselt regulaarse kujundusega park. 
Muinsuskaitsearhiivis: E. Kangilaski, Putkaste mõisa ajalooline õiend, 1980 (A-424)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Putkastet on iseseisva mõisavaldusena märgitud 16. sajandi II poolel.
Praeguse mõisa peahoone ehitusaeg 19. sajandi I pool. Tõenäoliselt algas intensiivne ehitustegevus siis, kui mõisa 1816. aastast P. v. Stackelbergi valdusesse läks. Ehitusaega kinnitavad ka mitmed stiilitunnused. Teatud ümber- ja juurdeehitused 19. saj. II poolel. Suuremad ümberehitused aga 20. saj. 50-ndatel, mil hoone kohandati majandi keskuseks ja kultuurimajaks. Mõnda aega tegutses hoones õppeasutus.</span>


source: A
code: 23553
name: Putkaste mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Parki piirav hoonestus moodustab regulaarsena mõjuva ansambli. Peahoone ees asub avar teega piiratud väljak, mida läänest piiravad ühtse reana paigutatud ait, tall ja mõisateenijate elumaja. Tavaliselt eeldab selline paigutus ka hoonestust väljaku vastasküljel, kuid Putkastes see puudub, mistõttu võib selle ansambli situatsiooni iseloomustada eesti mõisaarhitektuuri taustal täiesti erandlikuna. 
Peahoone esise väljaku kujundus rajatuna 19.s. I v. oli kujundatud rangelt sümmeetrilisena - neljakandilist muruväljakut ääristasid kolmest küljest ka puuderead. Tänaseks on säilinud teeäärne puuderida  ja mõned puud hoonete poolt. Peahoonest vasakule jääv vabakujunduslik pargiosa on rajatud ilmselt 19.s. II p. ja moodustunud tänaseks nende looduslikust uuendusest. Juurde on istutatud ka noori puid. Tiik aida ees on küll alles, kuid peaaegu kinnikasvanud ja täiesti hooldamata. Kunagi on valatud tiigile tsementäärised. 
Peahoone taha jääv pargiosa on oma üldiseloomult samuti sümmeetrilise kujundusega. Kadunud on kaarjad puudega ääristatud pargiteed. Kuid säilinud on kergelt laskuval reljeefil  pikitelg ümara teljel paikneva tiigini, mida kahelt poolt markeerisid ilupõõsaste rühmad. 
Mõisas paiknes juba 19.s. II p. mõisakool ilmselt sellest ajast paiknesid mõisas ka puukoolid ja rajati puulijaaiad. 
Pargis leidub tänini mitmeid huvitavaid introdutsente ja häid õunapuid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Teadaolevalt kuulus juba 17. sajandil mõisahoone juurde iluaed. 18. saj. keskpaigas oli pargiosa ja väike köögiviljaaed ümbritsetud taraga (roigasaed). 19. saj. viimase veerandi mõisasüdamiku plaanilt on loetav tolleaegne pargikujundus.</span>


source: A
code: 23554
name: Putkaste mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Putkaste mõisa pargi esiväljaku lääneküljel asuvad vahemüüriga ühendatud kaaristuga ait, valitsejamaja ja tall on Eesti mõisaarhitektuuris mõnevõrra erandliku paigutusega. Ait on kõrge poolkelpkatusega paekivist krohvitud klassitsistlikus stiilis ehitis. Esifassaadil seitsme avaga kaaristu. Praeguseks katusekatteks eterniitplaadid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Aidahoone ehitusajaks 19. sajandi esimene veerand.</span>


source: A
code: 23555
name: Putkaste mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekiviehitis, kolmes reas võlvitud kelder eesruumiga. Ümarkaarse sillusega sissepääs idaküljel. Võimalikust olemas olnud katusest või keldripealsetest ruumidest puuduvad andmed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatav ehitusaeg 18. saj. lõpp-19. saj algus (täpsemad andmed puuduvad).</span>


source: A
code: 23556
name: Putkaste mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Putkaste mõisa pargi esiväljaku lääneküljel asuvad vahemüüriga ühendatud tall, valitsejamaja ja ait on Eesti mõisaarhitektuuris mõnevõrra erandliku paigutusega. Tall nagu aitki on kõrge poolkelpkatusega paekivist krohvitud klassitsistlikus stiilis ehitis. Esifassaadil seitsme avaga kaaristu. Katusekatteks praegu eterniitplaadid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitusaeg 19. saj. esimene veerand.</span>


source: A
code: 23557
name: Putkaste mõisa teenijatemaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone moodustab aida ja talliga ühtse terviku, olles nimetatutega ühendatud katustatud vahemüüriga. Seesugune võte oli omane kõrgklassitsismile. Hoone on põhjalikult ümber ehitatud. Teise korruse moodustanud puitehituse katus on tulekahju tagajärjel  hävinud ning kogu puitosa praeguseks varisemisohtlikus seisukorras (hävinud vaheseinad, kahjustunud konstruktsioon). Paekivist soklikorruse aknad ja uksed lõhutud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavasti aida ja talliga üheaegne ehitis, seega 19. sajandi I veerandist.</span>


source: A
code: 23558
name: Putkaste mõisa kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on täiskelpkatusega ja krohvitud paekiviseintega ehitis, mille fassaadid on lihtsad ja lakoonilised. Suurima väärtusega on hoone ülimalt lihtne ja peaaegu täissümmeetriline plaanilahendus. Maja lääneosas paiknesid neli eraldi sissepääsuga moonaka elamist, milles oli lisaks eeskojale väike sahver, köök ja selle tagune tuba. Keskel paiknes risti läbisõiduga suur rehealune ja idaosas ait-kuivati. Hiljem on aidaossa ehitatud veel kaks moonakapere elamist analoogse plaaniskeemiga kui teises otsas. Aastaid kasutusena seisnud hoone tehniline seisund on aja jooksul järjest halvenenud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Hiiu maakonnas, Lahekülas ning on hästi vaadeldav Heltermaa-Emmaste maanteelt. Maja paikneb ainsana endise mõisakompleksi abihoonetest mõisasüdamest eemal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Putkaste mõisa kuivati on ehitatud 19. sajandil, 19. sajandi viimase veerandi mõisaplaanil on hoone juba olemas. Hoone oli algselt kasutusel moonakate majana ja ka rehena, pisut hiljem ait-kuivatina.</span>


source: A
code: 23559
name: Kärsna talu kivipaargu
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtne pae- ja maakivist hoone seinad. Avariikatustatud 2004. Ainuke maakonnas kaitse all olev kivipaargu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivipaargu on pärit arvatavasti 18. sajandist.</span>


source: A
code: 23560
name: Vaemla mõisa peahoone varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga paekivist hoone keldrid/vundament.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vaemla mõisa mainiti esmakordselt 1598.a., 1660. aastail oli see juba Wachtmeisterite Hiiumaa valduste keskuseks. 1684.a. läks mõis kroonule, 1725.a. anti keiserliku kingitusena A. W. Wachtmeisterile, kelle kaudu mõis paarkümmend aastat hiljem Stackelbergide omandusse jõudis. 19. sajandil olid mõisa omanikeks von Gernetid, hiljem aga A. von Richter ja 1902. a. N. von Hoyningen-Huene. Aastatel 1908-1922 kuulus mõis parun G. C. von der  Pahlenile; siis see riigistati.
Härrastemaja hävines 1940-ndatel.
(“Eesti mõisate esialgne ülevaatus; Hiiumaa rajoon”, V. Ranniku 1977.)</span>


source: A
code: 23561
name: Vaemla mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega (5ha)park on täies ulatuses vabakujunduslik; algne planeering oli avar, väiksemate väljakute süsteem eraldatud tiheda kõrghaljastusega. Osa pargist oli kujundatud pargiilmeliseks viljapuuaiaks, nüüdseks on see hävinud.
Kunagise peahoone varemetest lõunas asetseb avar esiväljak. Pargi põhjaosas on tagaväljak, mida piiravad jalakate, saarte, vahtrate, tammede ja pärnade grupid ning lumimarjapõõsad. Peahoone varemete tagaküljel on väikesed väljakud aktsenteeritud üksikute arhitektuurselt kontrastsete puudega. Peahoonest eemaldudes haljastus tiheneb.
Kahest küljest on park piiratud teedega, põhjas ja kirdes eraldab seda põldudest võssa kasvanud madal kiviaed. Käina-Suuremõisa maantee poolset piiri palistab ilus hobukastaniallee.
Pargis on kaks tiiki, üks neist kinnikasvanud. Ühe tiigi kaldal on mälestusmärk akadeemik prof. Johann Kölerile, kes elas siin 1863.a. ja tegi mõisnik von Gerneti pool peatudes loomingulist tööd. 
Esialgsed pargiteed on kadunud, enamkäidavates kohtades on jalgrajad.
Põhipuu liikideks on harilik saar, jalakas ja hobukastan, on ka tammesid, vahtraid, papleid, mände, kuuski. Põõsastest leidub lumemarja, kuslapuud, musta leedrit, ebajasmiini, sirelit, siberi kontpuud, viirpuud, sirelit ja pihlenelast. Introdutsentidest on pöögi punaseleheline vorm, mägivaher, hõbevaher; huvipakkuvateks on ka veel euroopa nulg, valgepöök ja valgemänd. Tähelepanuväärse üksikpuuna võib välja tuua vene lehise pargi loodeosas lagedamal platsil.
Hiiumaa parkidele tüüpiliselt kasvab siingi massiliselt metstulp.
(pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud  arvatavalt 19.s. II p.</span>


source: A
code: 23562
name: Vaemla mõisa aida varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga paekivist hoone vundament.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vaemla mõisa mainiti esmakordselt 1598.a., 1660. aastail oli see juba Wachtmeisterite Hiiumaa valduste keskuseks. 1684.a. läks mõis kroonule, 1725.a. anti keiserliku kingitusena A. W. Wachtmeisterile, kelle kaudu mõis paarkümmend aastat hiljem Stackelbergide omandusse jõudis. 19. sajandil olid mõisa omanikeks von Gernetid, hiljem aga A. von Richter ja 1902. a. N. von Hoyningen-Huene. Aastatel 1908-1922 kuulus mõis parun G. C. von der Pahlenile; siis see riigistati.
Härrastemaja hävines 1940-ndatel.
(“Eesti mõisate esialgne ülevaatus; Hiiumaa rajoon”, V. Ranniku 1977.)</span>


source: A
code: 23563
name: Vaemla mõisa tall-tõllakuuri varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga paekivist hoone varemed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vaemla mõisa mainiti esmakordselt 1598.a., 1660. aastail oli see juba Wachtmeisterite Hiiumaa valduste keskuseks. 1684.a. läks mõis kroonule, 1725.a. anti keiserliku kingitusena A. W. Wachtmeisterile, kelle kaudu mõis paarkümmend aastat hiljem Stackelbergide omandusse jõudis. 19. sajandil olid mõisa omanikeks von Gernetid, hiljem aga A. von Richter ja 1902. a. N. von Hoyningen-Huene. Aastatel 1908-1922 kuulus mõis parun G. C. von der Pahlenile; siis see riigistati.
Härrastemaja hävines 1940-ndatel.
(“Eesti mõisate esialgne ülevaatus; Hiiumaa rajoon”, V. Ranniku 1977.)</span>


source: A
code: 23566
name: Vaemla mõisa kaev
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümara põhiplaaniga, paekivist voodriga salvkaev.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vaemla mõisa mainiti esmakordselt 1598.a., 1660. aastail oli see juba Wachtmeisterite Hiiumaa valduste keskuseks. 1684.a. läks mõis kroonule, 1725.a. anti keiserliku kingitusena A. W. Wachtmeisterile, kelle kaudu mõis paarkümmend aastat hiljem Stackelbergide omandusse jõudis. 19. sajandil olid mõisa omanikeks von Gernetid, hiljem aga A. von Richter ja 1902. a. N. von Hoyningen-Huene. Aastatel 1908-1922 kuulus mõis parun G. C. von der Pahlenile; siis see riigistati.
Härrastemaja hävines 1940-ndatel.
(“Eesti mõisate esialgne ülevaatus; Hiiumaa rajoon”, V. Ranniku 1977.)</span>


source: A
code: 23564
name: Vaemla mõisa villaveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne, väljaehitatud katusekorrusega krohvitud kivihoone. Kaetud poolkelpkatusega. Aknad lihtsad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vaemla mõisa mainiti esmakordselt 1598.a., 1660. aastail oli see juba Wachtmeisterite Hiiumaa valduste keskuseks. 1684.a. läks mõis kroonule, 1725.a. anti keiserliku kingitusena A. W. Wachtmeisterile, kelle kaudu mõis paarkümmend aastat hiljem Stackelbergide omandusse jõudis. 19. sajandil olid mõisa omanikeks von Gernetid, hiljem aga A. von Richter ja 1902. a. N. von Hoyningen-Huene. Aastatel 1908-1922 kuulus mõis parun G. C. von der Pahlenile; siis see riigistati.</span>


source: A
code: 23565
name: Kärdla tuletõrjemaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mansartkorruse ja torniga rõhtpalkhoone. Hoone poolkelpkatust katab kimm ja välisseinu laudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitati 1930. Hoones on kogu tema ajaloo vältel tegutsenud tuletõrjeasutused.</span>


source: A
code: 23567
name: Kärdla tuletõrjemaja abihoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujuline püstlaudisega puitsõrestikhoone. Hoonel on tsingitud terasplekiga kaetud viilkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kuur on ehitatud 1930 aastal pritsumaja pumpade tarbeks.</span>


source: A
code: 23568
name: Palvemaja Kärdlas Kabeli t. 3
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, kõrge viiluga kivikatusega ja vooderlaudisega palkhoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1895. Juurdeehitusprojekti koostas aastal 1938 arhiteht K. Treumann, mille järgi ka hoone üles ehitati. Peale seda on hoones olnud trükikoda ja puidutööstus. Hoone on ka osaliselt põlenud 90nendatel. 2004 aastal on hoonet põhjalikult remonditud.</span>


source: A
code: 23569
name: Elamu Kärdlas Kalda t. 3
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Piklik madal ühekorruseline S-kivikatusega rõhtpalkehitis. Esifassaadi keskel tuulekoda, õue pool (praegu tänavaküljel) väike väljaehitis sahvri jaoks. Väljast kaetud püstlaudvoodriga, nurkadel ja avade ümber laiad valgeksvärvitud piirlauad. Interjöör ümber ehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vanim hoone Kärdla linnas. Ümber ehitatud samal krundil paiknenud vanemast (pärimuse järgi rootsiaegsest) rookatusega korstnata elumajast, valmis arvatavasti 1851. Restaureeriti 1993.</span>


source: A
code: 23575
name: Kärdla karjamõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, täiskelp kivikatusega ja krohvitud paekiviseinadega hoone. Hoonele on ehitatud hulganisti vintskappe.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1810. Ümberehitatud elamuks aastatel 1994- 2000. Sisetööd pooleli.</span>


source: A
code: 23574
name: Kärdla kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlike proportsioonidega ehitise välisilmele on iseloomulikud lame laiavõitu viilkatus, mida ääristab hammaslõikega kõrge karniis. Idas võidukaarega ühendatud väiksem 5-tahuline apsiidikoor ja läänes avarate kellaluukidega barokselt õhuline viilutorn. Lihtsaid liigendamata seinu rütmistavad kõrged ümarkaarsed aknad, mida kaunistavad gootipärased ehisraamistikud. 1929 ehit. uus maast algav läänetorn, mis tavalist neljatahulist tornitüüpi esindades varjab kõrge kohmaka puukarbina algtorni täielikult. Interjööris valitseb ruumipilti varjamata katusekandmik ja kapiteelidega kaunistatud kolm puust sambapaari, meenutades Lääne-Eesti uusaegset 3- löövilist kirikutüüpi. Sisustuses rannarootslastele omane lihtne neogooti altariaed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Praegune kivikirik (pühitsetud ristija Johannesele) ehit. 1861-63 kalevivabriku tööliste jaoks 1847 rajatud väikese puust kabeli asemele.</span>


source: A
code: 23573
name: Kärdla kordonihoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga madala paekivist vundamendiga ja püstlaudisega kaetud ühekorruseline palkhoone. Täiskelpse katusekonstruktsiooniga savikivikatus. Säilinud on veel üks vana aken- ülejäänud on välja vahetatud paarkümmend aastat tagasi, aga hoiul pööningul. Samuti on osaliselt säilinud vanad põrandad ja korstnajalg.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19 s. I poolel Kärdla kordoni pesuköögiks. Suuremad remondid ja ümberehitused toimusid 20 s. alguses ja viimasel kolmel kümnendil.</span>


source: A
code: 23572
name: Kärdla vana koolimaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga kahekorruseline viilkatusega hoone. Hoone esimene korrus on ehitatud paekivist ja teist korrust katab vertikaalne seinalaudis. Hoonele on välja ehitatud kaks puidust trepikoda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algselt ilmselt Kalevivabriku tööliste kasarmuks planeeritud hoones eksisteeris tütarlastekool aastatel 1870- 1910. Seejärel läks maja Kärdla haridusseltsi käsutusse, edasi paiknes siinsetes ruumides nn. rotikool, kujutades endas eelkooli, kus käisid nii 7-8 aastased poisid ja tüdrukud. Eesti Vabariigi päevil oli hoones 6 kl. algkool, mis sõjajärgseil aastail muutus 7 klassiliseks. Lisaks koolihoonele on hoonet kasutatud selle sajandi 20.-30.ndail ka Kärdla Kalevivabriku tööliste elamuna. 1960.ndail aastail oli hoones ka muusikakool. Sõjajärgsete aastate vene klasside järel olid hoones keskkooli algklassid, mis kasutasid ruume 1975. aastani, mil käesolevasse hoonesse paigutati kooli internaat, samuti raamatukogu lasteosakond. Sajandivahetusel vana koolimaja restaureeriti õpilaskoduks.</span>


source: A
code: 23571
name: Sadama laohoone 1
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujuline, lubikrohviga viimistletud paekivimüüride ja karniisidega pikk laohoone. Madalat viilkatust kattis tõrvapapp ja mõned malmist valgusaknad. Hoone oli kasutusel villalaona.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1849 aastal.</span>


source: A
code: 23570
name: Sadama laohoone 2
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujuline, lubikrohviga viimistletud paekivimüüride ja karniisidega kahekorruseline laohoone. Madalat täiskelpset viilkatust katsid katusekivid ja mõned malmist valgusaknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1849 aastal.</span>


source: A
code: 23576
name: Kärdla apteegihoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, madala täiskelpse plekk-katusega hoone. Fassadil tsentraalne peauks ja trepikoda, välisviimistluseks horisontaalne värvitud laudvooder.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitati 1935 aastal.</span>


source: A
code: 23577
name: Kärdla koolimaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekordne tahutud palkidest ja suurte akendega ehitis, mis mõni aeg hiljem kaeti horisontaalse ja vertikaalse laudvooderdisega (tõenäoliselt 1932). Täiskelp plekk-katusel ilutsesid 1920.-30. aastate eesti arhitektuuris rohkelt kasutatud nn. sidrunaknad. Koolimajaga koos projekteeriti ka puudekuur, mis on tänaseni säilinud ja moodustab koolimajaga ühtse ansambli.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1930. 1970 nendatel aastatel ehitati koolimajale  3 korruseline silikaattellistest juurdeehitus. Kasutusel koolimajana.</span>


source: A
code: 23578
name: Elamu Kärdlas Vabaduse t. 3
type: Elamu
alt_id: 292
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, keldrita, rõhtpalkseintega ja täiskelp kivi-katusega, ning ristkülikukujulise põhiplaaniga hoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Endine Kärdla Kalevivabriku töölistemaja ehitusaeg on arvatavasti 1840. nendate aastate lõpus. Rahvasuus kõlava hüüdnime "korstnamaja" päritolu on ebaselge, tegemist on kas linna vanima korstnaga majaga või viimase majaga, mis siis lõpuks ka oma korstnad sai.</span>


source: A
code: 23579
name: Kalevivabriku elamu Kärdlas Vabrikuväljak 2
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, täiskelp katuse ja väljaehitamata katusekorrusega ühekorruseline hoone. Paekivivundamendil palkseinu katab profileeritud horisontaallaudis. Tsentraalne mantelkorsten.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi esimesel poolel Kalevivabriku meistrite elamuks. Nõukogude ajal oli kasutusel lasteaiana.</span>


source: A
code: 23580
name: Kalevivabriku elamu Kärdlas Vabrikuväljak 2a
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, poolkelp katuse ja väljaehitatud katusekorrusega ühekorruseline hoone. Kõrgel paekivivundamendil palkseinu katab laudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi esimesel poolel Kalevivabriku meistrite elamuks. Nõukogude ajal oli kasutusel lasteaiana.</span>


source: A
code: 23581
name: Kalevivabriku elamu Kärdlas Vabrikuväljak 4
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, täiskelp katuse ja väljaehitamata katusekorrusega ühekorruseline hoone. Paekivivundamendil palkseinu katab profileeritud horisontaallaudis. Tsentraalne mantelkorsten.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi esimesel poolel Kalevivabriku meistrite elamuks.</span>


source: A
code: 23582
name: Kalevivabriku elamu kelder Kärdlas Vabrikuväljak 4
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist kaarja võlviga ehitatud ja mullaga kaetud kelder. Otsast paljanduv vertikaalne paemüür on krohvitud lubikrohviga. Puidust latthingedel uks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19 sajandi esimesel poolel Kalevivabriku meistrite elamu keldriks.</span>


source: A
code: 23583
name: Kalevivabriku elamu Kärdlas Vabrikuväljak 6
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, täiskelp katuse ja väljaehitamata katusekorrusega ühekorruseline hoone. Paekivivundamendil palkseinu katab profileeritud horisontaallaudis. Tsentraalne mantelkorsten.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi esimesel poolel Kalevivabriku meistrite elamuks. Kasutusel muusikakoolina.</span>


source: A
code: 23585
name: Kalevivabriku "Pikk maja" Kärdlas Vabrikuväljak 8
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, viilkatuse ja väljaehitatud katusekorrusega ühekorruseline hoone. Paekivivundamendil palkseinu katab profileeritud horisontaallaudis. Hoone edelapoolses otsas juurdeehitus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitati 19 sajandi esimesel poolel Kalevivabriku sakste majaks.</span>


source: A
code: 23586
name: Kalevivabriku "Pika maja" kelder Kärdlas Vabrikuväljak 8
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist kaarja võlviga ehitatud ja mullaga kaetud kelder. Otstest paljanduvad vertikaalsed paemüürid on krohvitud lubikrohviga. Puidust latthingedel uks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19 sajandi esimesel poolel "Pika maja"  keldriks.</span>


source: A
code: 23587
name: Mägi tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1795.</span>


source: A
code: 23588
name: Ole tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis. Tuulik on mõõtmetelt Hiiumaa üks suurimaid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tuulik on toodud Ole külast Hagaste külla 1986. ja Hagastest Käina 2003.</span>


source: A
code: 23589
name: Hanikatsi tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis. Tuulik on väikesemõõtmeline, korrused madalad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1888.</span>


source: A
code: 23590
name: Harju tuulik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19 sajandi teisel poolel.</span>


source: A
code: 23591
name: Hellamaa tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1887.</span>


source: A
code: 23592
name: Matsi tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1917.</span>


source: A
code: 23593
name: Teise Maailmasõja Hiiesaare patarei kahurialus 1
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Patarei asub rannas.  Kolm kahurialust seisavad reas umbes 50 meetrise vahega. Kaheksanurkne betoonalus kaetud paksu samblaga.  Betoonalus on üldiselt terve, kuid kohati valatud väga õhukestena ja hakkavad servadest murenema.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vene valitsuse nõudel sõlmis Eesti Vabariigi valitsus temaga vastastikuse abistamise lepingu. 10. oktoobril 1939. aastal allakirjutatud lepingu rakendamise protokoll nägi ette N. Liidu sõjavägede paigutamise ka Hiiumaale, ja juba 19. oktoobril algas vägede ülevedu Rohukülast Heltermaale. Pärast seda asuti rajatisi ehitama.</span>


source: A
code: 23594
name: Teise maailmasõja Hiiesaare patarei kahurialus 2
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Patarei asub rannas.  Kolm kahurialust seisavad reas umbes 50 meetrise vahega. Kaheksanurkne betoonalus kaetud paksu samblaga.  Betoonalus on üldiselt terve, kuid kohati valatud väga õhukestena ja hakkavad servadest murenema.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vene valitsuse nõudel sõlmis Eesti Vabariigi valitsus temaga vastastikuse abistamise lepingu. 10. oktoobril 1939. aastal allakirjutatud lepingu rakendamise protokoll nägi ette N. Liidu sõjavägede paigutamise ka Hiiumaale, ja juba 19. oktoobril algas vägede ülevedu Rohukülast Heltermaale. Pärast seda asuti rajatisi ehitama.</span>


source: A
code: 23595
name: Teise maailmasõja Hiiesaare patarei kahurialus 3
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Patarei asub rannas.  Kolm kahurialust seisavad reas umbes 50 meetrise vahega. Kaheksanurkne betoonalus kaetud paksu samblaga.  Betoonalus on üldiselt terve, kuid kohati valatud väga õhukestena ja hakkavad servadest murenema.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vene valitsuse nõudel sõlmis Eesti Vabariigi valitsus temaga vastastikuse abistamise lepingu. 10. oktoobril 1939. aastal allakirjutatud lepingu rakendamise protokoll nägi ette N. Liidu sõjavägede paigutamise ka Hiiumaale, ja juba 19. oktoobril algas vägede ülevedu Rohukülast Heltermaale. Pärast seda asuti rajatisi ehitama</span>


source: A
code: 23596
name: Kukka tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1837.</span>


source: A
code: 23598
name: Kuri õigeusu kiriku varemed
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, traditsiooniline kolmeosaline viiekupliline, kellatorni ja apsiidiga, tellis+maakiviehitis. Kesktelje suhtes sümmeetriline. Torne 2 (algselt 6) - kellatorn 4-tahuline telk+sibulkiivriga, ülejäänud 8-tahulisel alusel sibulkiivritega. Akendel kaarsillused, tiibuks framuugiga. Ikonostaas historitsistlik, lihtne.
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1888-91 arh. I.Dmitrijevski ja P. Knüpffer.</span>


source: A
code: 23597
name: Kuri õigeusu kiriku koolimaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, lõhestatud graniitkivist seinadega ja viilkatusega hoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1888-91 arh. I.Dmitrijevski ja P. Knüpffer.</span>


source: A
code: 23599
name: Soera talu elamu
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rehielamu on õlgedest poolkelpkatusega rõhtpalkehitis. Palkseinad toetuvad maakividest vundamendile. Uksed ja väravad laudadest. Rõhtpalkseintega rehielamu põhiplaan koosneb  palkseintega eraldatud osadest : elutubatuba/kambrid/köök,  rehekoda ja rehetuba . Rehetoas on  viljakuivatamise parred, reheahi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sooääre talu, nii oli talu esialgne nimi, ajalugu ulatub vähemalt 200 aasta taha. Praeguse rehielamu vanim osa on XIX sajandi esimesest poolest pärit muldpõrandaga rehetuba. Elutuba koos kambritega on ehitatud 1860. (http://www.pyhalepa.hiiumaa.ee/vana/soera/yritused.html)</span>


source: A
code: 23600
name: Soera talu ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tüüpiline, kaheosaline palkseintega hoone, kaetud  kõrge pilliroost viilkatusega. Räästad suurelt üleulatuvad. Aidale tüüpiliselt on aluspalgid ja põrand maapinnast kõrgemale tõstetud ning seega kaitstud niiskuse eest. Riide ja viljaait asuvad ühe katuse all. Riideaita kasutati suviti ka magamiseks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. III v.</span>


source: A
code: 23601
name: Soera talu lauda varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kunagise viilkatusega laudahoone asukohale ehitatud palkhoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Laut ehitatud 19.s.  II Iv. Praegune hoone on originaalvundamendi asukohale ehitatud 2002.a.  uus hoone.</span>


source: A
code: 23602
name: Soera talu sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, tahutud maakividest hoone. Kaetud laastudest viilkatusega. Lihtsa põhiplaaniga hoonesse on  sissepääs ühepoolega uksest, selle kõrval väike aken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paargu e. suveköök on ehitatud 19.s. III v. Paargus keedeti suvel kõik keedused. Saunavesi tehti ka paargus kuumaks. Paargus on näha sepatööriistu ja hülgenahast tehtud sepalõõts. 
(http://www.pyhalepa.hiiumaa.ee/vana/soera/ekspo.html)</span>


source: A
code: 23603
name: Soera talu suitsusaun
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristpalkehitus, mis kaetud laastudest viilkatusega. Saunaruumi   ees eesruum e. paargu. Ahi asub ukse kõrval nurgas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. IIIv.  kasutusel ka tänapäeval.</span>


source: A
code: 23604
name: Soera talu kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maapealne võlvlaega kivikelder. Otsasein tahutud maakividest. Mätastatud katusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul v. 20.s. algul.</span>


source: A
code: 23605
name: Paluküla kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Elegantsete proportsioonidega, kuid massiivsete müüridega kiviehitis, mille kabelitaolist kirikusaali kroonib alt neljatahuline, kirikuruumi kõrgusel aga sujuvalt kaheksatahuliseks üle minev sihvakas kellatorn. Viimast kroonib omakorda kuuetahuline püramiidjas teravatipuline kiiver. Nii hoone torniosa kui kirikuruumi katuseäärt ilustab tagasihoidlikult lakooniline katusekarniis. Hoone fassaade ilmestavad neogooti stiilile omase teravkaarega aknaavad, fassaadile annavad kompositsioonilise terviku viimastega kõrvuti olevad ning samu kontuure järgivad petikaknad, mille sarnaseid leiame ka kolmetahulise kooriosa seintes. Sarnane akende-petikniššide rütm on ka kirikusaali ning kooriosa üsna kõrgel sokliosal. Hoone kellatornil on kokku neli gootipärase ülakaarega aknaava, neist üks torni esifassaadil peaukse kohal, kolm väiksemat paiknevad torni ülaosas. Hoone sissepääs päädib samuti gootipärase ülakaarega. Kuivõrd hoone oli algselt oletatavasti mõeldud perekonna hauakabeliks (teadaolevalt pole sinna küll kedagi maetud), paikneb kirikuruumi all matusekambriks mõeldud silindervõlviga keldriruum. Sellest on tingitud ka hoone ebaharilikult kõrge sokliosa. Hoone väljapeetud proportsioonid ning kvaliteetne teostus viitab mõnele silmapaistvale meistrile, kes on paraku tänini teadmata. Hoone arhitektuur on  ilmekas näide selle rajajate Ungern-Sternbergide  ambitsioonikusest ja haardest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paluküla kiriku püstitasid 1820. aastal "Ungru krahvi" pojad ning sellest pidi saama perekonna hauakirik, kuid plaan kukkus läbi, sest põhjavesi osutus ootamatult kõrgel olevat. Kärdla abikirikuna tegutses pühakoda 1939. aastani. Hoones oli 100 istekohta. Kiriku juures ei olnud pastoraati ega kalmistut. 1939. aasta suvel, kui Hiiumaale hakati rajama Nõukogude sõjaväebaase, läks Paluküla kirik Vene sõjaväele, kes kasutas hoonet laona ja torni vaatluspostina. Ka pärast Teist maailmasõda ei kasutatud kirikut enam pühakojana ja lao funktsioonis see tasapisi lagunes.Paluküla kirik põles 26. aprillil 1990.
 Kiriku pikihoone katus taastati 1994. ning tornikiiver 1996. aastal. Pooleteise sajandi jooksul oli kirikutorn ka ametlik meremärk.
(allikas: http://www.hiiumaa.ee/index.php?idc=1241141100010001000)</span>


source: A
code: 23606
name: Partsi mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hollandi tüüpi tüvikoonuselise kerega paekivi tuulik. Katustamata. Pea oli ümberpööratud paadi kujuline.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. keskel.</span>


source: A
code: 23607
name: Saarnaki tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1880.</span>


source: A
code: 23608
name: Soonlepa mõisa valitsejamaja varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist hoone varemed, mis tänaseks osaliselt haljastusega kaetud ja sissevarisenud, kuid  on säilinud  osa originaal ehituskehandist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19 s. I poolel.</span>


source: A
code: 23609
name: Soonlepa mõisa rehi
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne maakiviehitis, paekivist valgete krohvitud nurgakvaadritega, algselt punase S-kivi poolkelpkatusega. Arvukad tuulutusavad nii piki- kui ka otsaseintes. 
(Pass,1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1855.(EA)</span>


source: A
code: 23610
name: Soonlepa mõisa laut
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne maakiviehitis, paekivist valgete krohvitud nurgakvaadritega, algselt punase S-kivi poolkelpkatusega (praegu viilkatus, katendiks eterniit).
(Pass,1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. keskel. (EA)</span>


source: A
code: 23611
name: Soonlepa mõisa tööhobuste tall
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Koos laudaga  on moodustanud tüüpilise poolkastelli jalutusõuega keskel. Massiivne maakiviehitis, paekivist valgete krohvitud nurgakvaadritega, algselt punase S-kivi poolkelpkatusega (praegu viilkatus, katendiks eterniit), viiluväljas krohviraamistusega segmentaken.  Nii väravad kui ka aknad on pärit hilisemast ajast.
(Pass,1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1855.</span>


source: A
code: 23612
name: Soonlepa mõisa viinaköögi varemed
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne maakiviehitis, paekivist valgete krohvitud nurgakvaadritega, algselt punase S-kivi poolkelpkatusega 
(Pass,1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1855.</span>


source: A
code: 23613
name: Soonlepa mõisa viinakeldri varemed
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne maakiviehitis, paekivist valgete krohvitud nurgakvaadritega, algselt punase S-kivi poolkelpkatusega.
(Pass,1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1855.</span>


source: A
code: 23614
name: Soonlepa mõisa sõiduhobuste talli varemed
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne maakiviehitis, paekivist valgete krohvitud nurgakvaadritega, algselt punase S-kivi poolkelpkatusega hoone.
(pass, 1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. I poolel.</span>


source: A
code: 23615
name: Soonlepa mõisa ait-laut
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne maakiviehitis, paekivist valgete krohvitud nurgakvaadritega, algselt punase S-kivi poolkelpkatusega (praegu viilkatus, katendiks eterniit).
(Pass,1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. I poolel.</span>


source: A
code: 23616
name: Soonlepa mõisa magasiait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud paekiviseintega S-kivi täiskelpkatusega hoone välisilme säilinud enam-vähem muutmata kujul. 
(Pass,1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. I pool.</span>


source: A
code: 23617
name: Soonlepa mõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tahutud palkseinte ja tappnurkadega, viilkatusega hoone. Hoones 4 korterit, koosnedes esikust, sahvrist, köögist ja kambrist.
(pass, 1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 23618
name: Soonlepa mõisa allee
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisasüdamikku suubuv tammeallee, heas seisukorras. (KKT)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Istutatud 19.s. keskel.</span>


source: A
code: 23619
name: Pühalepa kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 297
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Arhitektuuriliselt on kirik inspireeritud Gotlandi eeskujudest, võimalikele suhetele viitab ka kiriku kaitsepühak - Sankt Laurentsius.
Kirikus väärib vaatamist interjöör: karniis, ornamendid, gooti aknad, võidukaar, mitmed tekstitahvlid, aadlike vapid, hauakivid, aadlike perekonnaloožid jm. Erilist tähelepanu pälvib kantsel oma kiviskulptuuridega (Haapsalu kiviraiduri Joachim Winteri töö aastast 1636); tahvel Kristusega (Salvator mundi), tahvel Jacobus nooremaga (s. Jacobus minor), tahvlid annetajate vappide ja tekstidega, kantsli konsoolipärg ja kantsli tugisammas - Moosese figuur.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pühalepa kiriku kooriruum, mis eeldavasti täitis ka kaitsefunktsiooni, ehitati eeldavasti 1255 -1260, pikihoone seinamüüritis pärast seda ja kirik võlviti umbes 1300.a. paiku. 
Venelaste rüüsteretke ajal Hiiumaale 1575.a. purustati kirik täies ulatuses. Kirik ehitati taas üles 17. sajandi I veerandil, kusjuures kooriruumi võlvlagi taastati ja pikihoone kaeti puitlaega. Järgnevatel aastakümnetel kirikut parandati, kaunistati, soetati uut inventari jne. 1770.a. valmis esimene madal torn, 19. saj. keskel tõsteti seda korruse võrra. 1860. -1863.a. ehitusperiood andis tornile, pikihoonele, koorile ja lõpmikule praeguse kuju.</span>


source: A
code: 23620
name: Pühalepa kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 297
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lõhestamata graniitkividest, 3-4 realise ladumiskihiga, vabakujunduslik ja ülevalt koonduv sideaineta kiviaed. Kiviaia laius 1-1,3m. ja kõrgus 0,9- 1,3m. Kirikuaia edelanurgas on eraldi paekivialusel malmist valatud piirdeaed.</span>


source: A
code: 23621
name: Pühalepa kirikuaia kabel
type: ehitismälestis
alt_id: 297
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Barokne ristkülikukujulise põhiplaaniga krohvitud kiviseinadega hoone. Ehitist katab barokse kujundusega, S-kivi katendiga telk-katus. Katuseräästa all lai profileeritud räästakarniis. Nurgad markeeritud liseenidega. Aknad ümmargused. Sissepääs kahepoolega kalasabalaudisega uste kaudu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Perekond v. Stenbocki hauakabel on ehitatud 18.s. (Eesti Arhitektuur)
Katus restaureeriti aastal 2005.</span>


source: A
code: 23622
name: Suuremõisa mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 298
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Esinduslik,  kahekorruselise mansardkatusega krohvitud kivihoone, millel kahel pool ühekorruselised tiibhooned. Kaetud  murdkelpkatusega. Ehitustöödel kasutati mõisa oma tislerite toodangut. Mõisal oli oma paemurd, lubjaahi, tellislööv, lukuvabrik ja sepikoda. Jõuliselt kujundatud esiküljel eendub kolmnurkfrontooniga keskrisaliit. Fassaadi rütmi ühtlasi ka sisemist struktuuri määravad paariti ja 3- kaupa asetsevad raidraamistuses aknad, katuseharja kroonivad neli tüseda profileeritud karniisidega mantelkorstnapiipu. Hoone keskjoont markeeriv tammepuust paraaduks on kaunistatud ainulaadse barokse nikerddekooriga. Peasissepääsu ees suur, algselt skulptuurse kujundusega paekivist balustraadiga terrass. Lakoonilisema kujundusega tagaküljel avar kaarjas trepistik. Keldrikorrus on võlvitud. I korruse keskel on kogu hoonet risti läbiv piduliku trepi ning marmorplaatidest põrandaga vestibüül.  II korrusel suurteks väljadeks jaotatud stukkdekooris laega saal jt. anfilaadsed esindusruumid. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hiiu-Suuremõisa mõisat (saksa k Großenhof või ka Dagö-Großenhof) on esmamainitud 1519. aastal ordumõisana. 
Alates 1624 kuulus rootsi väejuhile de la Gardie´le; 18.s  keskpaigast  v. Stenbockidele, alates 1796 von Ungern-Sternbergidele ja jäi nende kätte  kuni 1919. aasta võõrandamiseni.
Härrastemaja valmis kahes järgus,  1755-60 ehitati vana ühekorruselise võlvitud keldrite ja laudkatusega mõisamaja asemele uhke barokkloss. 1772 lisati klassitalist auhoovi moodustavad  ühekorruselised tiibhooned. 1829 alustas mõisahoone II korruse saalis tööd kalevivabrik, mis järgmisel aastal viidi üle Kärdlasse.
Võõrandamisjärgselt kolis mõisahoonesse kool; praegu tegutsevad hoones nii põhi- kui ka ametikool.</span>


source: A
code: 23623
name: Suuremõisa mõisa park ja alleed
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suurejooneline ~26ha pargi võib jagada kolme ossa: härrastemaja ümbruse regulaarpark, vabakujunduslik park ja metsapark. Härrastemaja ümbruse oli algselt kujundatud regulaarstiilis. Regulaarne kujundus on säilunud ringteega esiväljakul. Vahetult lossi ees kasvavad sümmeetriliselt paigutatud elupuud. Ilupõõsad ja hekk on istutatud kooliajal. Härrastemajatagune laskub tänini uhkete muruparteritena alla parki, nende vahel laiad trepid. Regulaarne teedevõrk lõpeb tagaväljaku ringteega, mis ümbritsetud hobukastanitega.
Härrastemaja tagune regulaarpargi osa on piiratud  kahemeetrise kivimüüriga. Majaesine esiväljak jätkub juba klassikaliselt suurte uhkete pargiaasade ja vabakujunduslike liigirohkete puuderühmadega. Parun Ungern-Sternbergi ajal kaevati 6 tiiki, rajatud park ja aed, mida ääristas punaste kividega kaetud müür. Praegu on alles 3 tiiki. 1980ndatel tehti pargi eesotsas kuivendus, puhastati tiigid ja korraldati drenaaž. Pargi põhjapiiril Käina maantee ääres on kivimüür osalt säilinud. Läänes on pargi piiriks Suuremõisa jõgi kuni pargi kitsa osani, kus park ulatub üle jõe Suuremõisa-Salinõmme teeni, edasi kulgeb piir jälle mööda jõge. Pargi idapiiriks on esiväljakult edelasse suunduv pinnasetee; kaugemal lõunaosas läheb park sujuvalt üle parkmetsaks. Läänes ümbritseb parki metsapark ning edasi mets. Pargi lõunaosa on kasutatud karjamaana.   
Parkmetsa osa – purretest edasi - tehti korda 1980.aastate alguses.
Park on  liigirikas. Tähelepanuväärivateks introdutsentideks sitka kuused, kanada kuusk, engelmanni kuusk, valgemändide grupp, euroopa nulg ja põhjatamm. Suuremõisa võõrpuuliikide introdutseerimiskatsed omavad ülevabariigilst tähtsust kuna sellest sõltub parkide liigiline koosseis nüüd ja edaspidi.
Kompleksist viivad kolme eri suunda pikad alleed - Heltermaa poole  ~600m tamme allee, Kärdla poole ~600m tamme allee ja Käina suunda kilomeetrite pikkune musta lepa allee.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud juba 18.s. lõpul regulaarstiilis. 19.s. algul on park ümber arvukate alleedega, kruusatatud teede ja tiigikestega inglise stiilis pargiks.Allikatele rajati kunstlikud tiigid, mis on äravoolukraavide kaudu ühendatud 300-400m eemal asetseva Pühalepa jõega. 
Vabakujunduslikku metsaparki laiendati 19.s. lõpul ja 20.s. algul. Siis rajati ka lehise ja kuuse metsatukad erinevate liikidega.</span>


source: A
code: 23624
name: Suuremõisa mõisa piirdemüürid
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ligi kahemeetrised paekivimüürid piiravad endist regulaarpargiosa härrastemaja taga. Kivimüür paikneb ka tee ääres endise juurviljaaia vahel ja oli rajatud ilmselt tuulte kaitseks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I p.</span>


source: A
code: 23625
name: Suuremõisa mõisa teenijatemaja
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne, krohvitud kivihoone. Kaetud murdkelpkatusega. Avad on lihtsad. Sissepääs on küljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 23626
name: Suuremõisa mõisa tallmeistrimaja
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne, krohvitud paekivihoone. Kaetud kelpkatusega. Avad ääristatud krohviraamistustega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpp/ 19.s. I p. </span>


source: A
code: 23627
name: Suuremõisa mõisa tall
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur kastellitüüpi lautadekompleks, mis osaliselt varemetes. 2 tiiba restaureeritud. Kaetud kelpkatustega. Tõllakuuri sissepääsud olnud kuue suure kahepoolsete pealt ümarkaarsete väravate kaudu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpp/ 19.s. I p.</span>


source: A
code: 23628
name: Suuremõisa mõisa tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, poolkelpkatusega krohvitud kivihoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpp/ 19.s. I</span>


source: A
code: 23629
name: Suuremõisa mõisa viinavabriku varemed
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Fragmendid krohvimata kivihoone varemetest. Katus puudub.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p</span>


source: A
code: 23630
name: Suuremõisa mõisa aednikumaja
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, ühekordne krohvitud kivihoone, seintel on krohvikahjustused. Kaetud viilkatusega. Sissepääs küljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 23631
name: Suuremõisa mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne, krohvitud kivihoone. Kaetud viilkatusega. Avad lihtsad. Sissepääs küljel.
20.s. lõpul taastatud ainult parempoolne ots. Ülejäänud osa varemetes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpp / 19.s. I p. 
Praegune hoone ehitatud 20.s. lõpul, aida varemetele.</span>


source: A
code: 23632
name: Suuremõisa mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist, võlvitud. Keldripealne on kaetud mullaga. Üks tiibhoone on terves ulatuses kellerdatud, teine osa on ehitatud massiivsele soklile. Rahva jutu järgi on ka selle hoone alune kellerdatud. Omal ajal asunud seal kokkuriisutud kraami salajane peidupaik. Väliselt mingisuguseid avausi ei leidu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p</span>


source: A
code: 23633
name: Suuremõisa mõisa juustukoda
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Juustumeistri maja on U-kujulise põhiplaaniga eterniidist ja kivist kelpkatusega, paekivist, krohvitud seintega, räästa all profileeritud karniisiga hoone. Keskmine, tiibasid ühendav, juustuvabriku osa on varemetes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p</span>


source: A
code: 23634
name: Suuremõisa mõisa meierei
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur krohvitud kivihoone. Kaetud s-kivi katendiga viilkatusega. Tööstushoonet ehib punastest tellistest neljakandiline korsten. Räästa all krohvikarniis. Avad lihtsad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1909.a.</span>


source: A
code: 23635
name: Suuremõisa mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne, krohvitud kivihoone. Seintel on krohvikahjustusi. Kaetud viilkatusega. Avad lihtsad. Sissepääs küljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpp/ 19.s. I p. 
</span>


source: A
code: 23636
name: Suuremõisa mõisa kasvuhoone
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt kartulikeldrina, kuid hiljem mitmesuguseid funktsioone omanud, ristkülikukujulise põhiplaaniga hoonest on säilinud ainult väikesed müürikatked. Säilinud on hoone sissepääsu asukoht piirdemüüris. Algse hoone põhjapoolse osa kohale on ehitatud aiamaja, kasutades ära olemasolevaid seinu. Olemasolev aiamaja on lihtsa arhitektuuriga, viilkatusega kivihoone, mille lääne- ja lõunafassaad on laotud paekivist. Suurema osa põhja- ning idafassaadist moodustab maakividest laotud sein, mis võib olla osa endise kartulikeldri otsa- ja külgseinast. Põhjafassaadis on säilinud üks aken koos sepistatud trellidega, läänefassaadis üks maakividest seina müüritud puitdetail. Lõunafassaadis on 1980. aastatel valmistatud puitaknad ja -uksed. Kartulikeldri säilinud seinakatkete vahele on pääsenud vihmavesi ning savimört on sealt välja uhutud. Lisaks kasvavad müüride juures suured puud, mis juurtega müüre lõhuvad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Hiiu maakonnas, Suuremõisa külas, Suuremõisa mõisa Kirsiaias.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Suuremõisa mõisa köögiviljaaed on esmakordselt märgitud 1877. aasta kaardil. Samast perioodist, 19. sajandi II poolest, pärineb ka hoone, millest on tänaseks säilinud maakivist müüride katked. Objekti kaitse alla võtmisel arvati, et tegemist on Suuremõisa mõisa kasvuhoone müüridega, kuid hilisemate uuringute käigus on selgunud, et tegemist on mõisa endise kartulikeldri müüridega. Näiteks on 1920. aasta hoonete nimekirjas sellel asukohal olnud ehitis märgitud kartulikeldrina. Et tegemist oli kartulikeldriga väidavad veel teisedki allikad. Samuti on 1934. aastal joonistatud plaanil Aia krundil nr 142, mis Suuremõisa mõisa maadest eraldati, näidatud kartulikeldrit või selle müüre. 1929. aastal sai endine aednik Aia krundi nr 142 endale ning ehitas piki põhjapoolset müüri, osaliselt keldri varemetele, kanamaja, mis päris valmis ei saanudki. 1950. aastatel ehitas "Võitluse" kolhoos hoone valmis. 1960. aastatel sai hoonest vasikalaut ning osa endisest laudast ehitati 1980. aastal ümber aiamajaks.</span>


source: A
code: 23637
name: Suuremõisa mõisa tüdrukutemaja
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, paekivist seintega ja poolkelpkatusega hoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 23638
name: Suuremõisa mõisa kõrts
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne, krohvitud kivihoone. Kaetud S-kivi kelpkatusega. Räästa all lai katusekarniis. Avad lihtsad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpp/ 19.s. I p. Olnud algselt sulastemaja.</span>


source: A
code: 23639
name: Suuremõisa mõisa masinarehi
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>T-tähekujulise põhiplaaniga, paekivist seinadega ja poolkelpkatusega majandushoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I p.</span>


source: A
code: 23640
name: Suuremõisa mõisa väike laut
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, paekivist seinade ja viilkatusega laudahoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 23641
name: Suuremõisa mõisa küün
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, paekivist seinade ja poolkelpkatusega majandushoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p</span>


source: A
code: 23642
name: Suuremõisa mõisa tuuleveski varemed
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hollandi tüüpi paekivist tuulikuvare.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1840.</span>


source: A
code: 23643
name: Suuremõisa mõisa kõrtsi varemed
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga (37x14m), paekivist seinadega kõrtsivare.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esmamainitud 1529.</span>


source: A
code: 23644
name: Suuremõisa mõisa "Ussikeldri" varemed
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, kahe kaarvõlviga paekivist kelder.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 23645
name: Suuremõisa mõisa Charlie hauakivi
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujuline murdunud hauakivi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paigaldatud 19.s. II p. ilmselt lemmiklooma (koera?) mälestuseks</span>


source: A
code: 23646
name: Suuremõisa mõisa pargipaviljoni vundament
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neljakandilise põhiplaaniga pargimajake (paviljon) asus peahoone esises vabakujunduslikus pargiosas, kust oli silmside ka peahoonega. (asukoht vt. ka 1875 .a. plaanilt)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. III v.</span>


source: A
code: 23647
name: Sild Suuremõisa-Käina vanal maanteel
type: ehitismälestis
alt_id: 299
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt kolme kaarvõlviga ehitatud paekivist sild üle Suuremõisa jõe. Praeguseks on keskmine võlv asendatud raudbetoon sildega graniitkivitaldmikel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. algul.</span>


source: A
code: 23648
name: Suursadama ait
type: ehitismälestis
alt_id: 300
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, 2-korruseline, väljaehitatud katusekorrusega krohvitud paekivihoone on kaetud kõrge S-kivist poolkelpkatusega. Katuseräästas kulgeb lai profileeritud karniis. Hoone all on kogu ulatuses kelder. Ristkülikulise põhiplaaniga keldrikorrus jaguneb neljaks silindervõlviga piklikuks ruumiks. Hoone teisel ja kolmandal korrusel on puidust laed, mille kandepostidesse on sisse lõigatud sooned salvelaudade jaoks. Osa poste toetub graniitkivist taldrikukujulistele profileeritud baasidele. Kummaski otsaseinas on esimesel korrusel lameda kaarsillusega väravaava, mille kohal ülestikku kaks kaubaluuki ja nende kohal vintsipalk.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18. sajandi viimasel veerandil. Kasutati vilja ja laevaehitusel vajamineva materjali hoidmiseks. 1929. aastal laoti ümber vana põletatud hollandi kivist katus, mille käigus puuduvad ja katkised kivid asendati sepikoja katuse lammutamisel saadud kividega. Hoone otsaseinas paiknevatele avadele tehti uued paekivisillused, piidad, diagonaallaudisega luugid ja luukide veeninad. Väravad said uue laudvoodri ning vahetati välja ka kõdunenud plokipakud. Siseruumes tehti korda vana tellispõrand. Aastatel 1997-2000 viidi läbi aida katuse avariiremonttööd.</span>


source: A
code: 23649
name: Suursadama sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist seinade ja nelinurkse põhiplaaniga 1-korruseline sepikoda, mille poolkelpkatus oli algselt kaetud savist kividega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandil kunagise lubjaahju asemele.</span>


source: A
code: 23650
name: Suursadama tollimaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, väljaehitamata katusekorrusega ühekorruseline krohvitud paekivihoone. Hoone viilkatus oli algselt kaetud savikiviga. Katuseräästas on profileeritud karniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 23651
name: Tubala tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1886.</span>


source: A
code: 23652
name: Tõnise tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1903.</span>


source: A
code: 23653
name: Lõuka tuulik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud sideaineta kivijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1884</span>


source: A
code: 23654
name: Valipe kindlustatud elamu varemed
type: Elamu
same: A.8939
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Murukamaraga ja mätastega kaetud müüride kõrvalt on  näha kindlusliku ehitise müürijäänused, trepikäigud ja kaevu ase.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kindlustatud kohana on Valipet mainitud 16. sajandi algul. Arvatava maa-linna asukoht.</span>


source: A
code: 23655
name: Vilivalla tuulik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuuliku tüüp. Maakividest laotud, lubimört sideainega, tuulutatava raamsalve ja titsidega veskijalg. Laudkatusega tuuliku kere katab püstlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1886</span>


source: A
code: 23656
name: Ahja mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hilisbarokne hoone on 2-korruseline, kaetud kõrge, algselt kahe mantelkorstnaga kroonitud poolkelpkatusega. Esi- ja tagafassaad liigendatud sarnaselt segmentkaarse keskrisaliidi ja kolmnurkfrontoonidega otsarisaliitidega. Dekooriks kvaaderrustika ning akende laiad krohviraamistused. Soklikorrus võlvitud. Avar, barokse puittrepiga vestibüül paikneb keskteljel. Selle kohal II korrusel aiafassaadile avanevate akendega saal. Anfilaadsed ruumid osalt keskkoridoriga jagatud. Esindusruumides geomeetrilise ornamentikaga stukklaed. Tisleritöö - orvandimotiividega siseuksed, barokselt madal lambrii jne. - meisterlik.(EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ahja oli ühe vanema Eesti kihelkonna - Võnnu, vägevamaid mõisaid. Ahja mõis kuulus 1725.a. von Koskyllidele. Vahepeal riigi kätte läinud mõisa  kinkis Jelizaveta I viitseadmiral F.N. Grüllomotte de Villebois`ile 1743.a. Mõis vahetas tihti omanikke (v. Liphardt, v. Knorring, v. Löwis jt.) kuni 1821.a., mil ta omandasid v. Braschid, viimane omanik oli 1903.a. Ernst v. Brach. 
1920.a. aastast oli härrastemajas kool kuni 1996.a
Peahoone valmis 1740. Ehitati osaliselt ümber 20.s. algul, mil keskteljel asuv peasissepääs suleti polügonaalse juugendstiilis paviljoniga.</span>


source: A
code: 23657
name: Ahja mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Esiväljak on erandlik, teda eraldab peahoonest kitsas veepeegel, mis on ääristatud tammereaga. Väljak on olnud nelinurkne muruplats. Keskmise suurusega (~6,2 ha), vabakujundusliku pargi esiväljakul on olnud poolkaarjas sissesõidutee, peahoonega ühendas teda jalgsild. Mõisa oli ka teine sissesõidutee, risti läbi pargi peahoone ette kitsale maaribale, teda ääristas pärnaallee. Tagaväljaku kujundus on pärit algsest, regulaarsest pargikujundusest, painutatud pärnaalleedega ruutudeks jaotatud ala. Pea-allee kulgeb peahoone keskteljelt. Pea-alleega on paralleelselt 2 alleed, risti läänest, põhjast ja idast piiravad seda ala ka alleed. See pargiosa on rajatud algselt ainult pärnadega, 19. sajandi II poolel kui park kujundati ümber vabakujunduslikuks istutati aktsendiks  üksikuid okaspuid (kuusk, nulg, lehis) ja lehtpuid (tamm, vaher, kask).  Pargile liideti Brachide valitsemise ajal juurde vabakujuline pargiosa ja kujundati maastikku pargi lähimas ümbruses. Koolimaja taha on istutatud õunapuid, samuti hoone ette, tiigi äärde. Parki piirab Tartu mnt ääres maakivist aed. 
Dendroloogiliselt liigirikas, esineb 71 liiki. Põhipuuliigiks on harilik pärn. Palju on ka tamme ja vahtrat. 60.ndatel on täiendatud siberi seedermänni, frazerei nulu, torkava kuuse ja ebatsuugaga. Põlispuudest on tähelepanuväärne pargi kirdeosas asuv hall pähklipuu. 
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. I v. Mõisasüdamikust säilinud mitmeid südamikuplaane. Ahja mõisa plaan 1827.a. EAA f. 2072, n. 3, s.58 k 
Ahja mõisa plaan 1874.a. EAA f. 2072, n. 5, s. 542
Ahja mõisa plaan 1900.a. EAA f. 2072, n. 9, s. 405
Ahja mõisa plaan 19.saj II pool MA arhiiv A-1700</span>


source: A
code: 23658
name: Ahja mõisa piirdemüürid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist piirdemüüride säilinud osa on umbes 110 meetrit pikk ja kulgeb piki pargi idapiiri alates sissesõiduteest peahoone juurde kuni pargi lõpuni (Räpina -Tartu maantee ääres). Pargi põhjapiiril on säilinud 10-15 meetrit punasest tellisest piiret, mis on lagunenud ja halvas seisus
Maakivist piirdemüür on pealt kaetud mördisegust plaadiga.
Ehitamise aeg: 19. sajandi II pool</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. II p.</span>


source: A
code: 23659
name: Ahja mõisa ait-kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, krohvitud telliskiviehitus, mis omab võlvitud soklikorruse. Hoonet katab murdsarikaga poolkelpkatus, millel lai lihtsa profiiliga räästakarniis. Hoone esifassaadi keskteljel peauks, mis meenutab keskrisaliiti, kuna on külgedelt rõhutatud soklile toetuvate pilastritega. Pilastrite laiuselt  tõuseb ukse kohal katusele kolmnurkviil, mis piiratud viilukarniisidega.  Samalaadsed pilastrid  on ka esi- ja tagafassaadi akende vahel. Aknad on kitsad, 6-ruudulised. Soklikorruse aknad kaetud lameda kaarega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ait-viinakelder ehitatud 18.s. lõpul.</span>


source: A
code: 23660
name: Ahja mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaheosaline krohvitud  tellishoone, mis kaetud viilkatusega (algselt ilmselt poolkelp). Tõllakuuri sein on talliosast madalam. Räästakarniis puudub. Seinapindu liigendavad lihtsad liseenid. Algsed aknad on väiksed ja kitsad avad. Tõllakuuril suured kaaruksed. Hoonet on kaasajal palju ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpul.</span>


source: A
code: 23661
name: Ahja mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne krohvitud kivihoone. Hoonet katab lame viilkatus. Lihtsad aknaid ümbritsevad krohviraamistused. Hoone on ümberehitatud 20.s.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s., ümberehitatud 20.s.</span>


source: A
code: 23662
name: Ahja mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge täiskelpkatusega hoone,esifassaad toetub neljale massiivsele nelunurksele postile, mille ülasosa meenutab Toskaana kapiteeli. Kokkuvõttes moodustub esiküljel avar, lai varjualune.Hoonet on mitu korda ümber ehitatud, esifassaadil asub nõukogudeaegne katuseuuk.
Hoonesse on esiküljelt 2 sissepääsu, edelapoolse ukseava ees paikneb arhailine kalasabauks. Teine uks viib eluruumidesse. Sepikojas on tähelepanuväärseks suur sepaääs, ainulaadne Eestis.
Siseruumides on säilinud talalaed ja arhailised uksed(2).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Rasina tee ääres, endise mõisa õllekoja vastas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi I poolel.</span>


source: A
code: 23663
name: Ahja mõisa jahimaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, L- kujulise põhiplaaniga, mansardkorrusega punasest tellistest hoone. Kaetud poolkelpkatusega. Räästa all telliskarniis. Pikkade kitsaste ja kõrgete akende kohal väiksed eenduvad karniisid. Suured uhked uksed markeeritud eenduvate ehisraamistuste ja karniisidega. Hoone all on kelder. Hoone väärib tähelepanu ka  korraliku ehitustöö poolest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.lõpul. .</span>


source: A
code: 23664
name: Ahja mõisa jahimaja tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk tahutud maakividest majandushoone. Kaetud viilkatusega Kõrged ja suured sissepääsud on  markeeritud punaste tellistega. Otstes  punastest tellistest postide vahed  hõreda puitlaudisega. Hoonele on juurde ehitatud suures mahus kuurid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 27822
name: Elamu Pärnus
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone arhitektuurses kujunduses on näha veel kohustuslike tüüpfassaadide järellainetust (sümmeetriline fassaad, mida keskosas rõhutab katuse väljaehitis kolmnurkviiluga, viitab tüüpfassaadi nr 22 Balti kubermangudes levinud modifikatsioonile), teisalt on aga hoone puitpitsdekoor juba selgelt historitsistlik. Selline sümbioos on küllalt  iseloomulik 19. sajandi puitarhitektuurile, kus klassitsistlikule korrapärale ja  sümmeetriale liideti historitsistlik saelõikeline dekoor. 
Erilist tähelepanu väärivad: 
- hoone originaallaudis, vahekarniisid ja dekoratiivsed pilastrilaadsed postid fassaadil
- originaalaknad, kus on säilinud Pärnule väga iseloomulik korintose kapiteeliga kanneleeritud tuuleliist
- välisuks, koos valgmikuakna ja arhailise käepidemega’
- puitpitsdekoor hoone linnapoolsel otsaviilul
- tihedaruudulise jaotusega klaasitud akendega veranda</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on väga hästi säilinud küllalt tüüpilise näitega 19. sajandi lõpu puitarhitektuurist. Hoone 1946. aasta hindamisakti märgitud ehitusaasta 1870 tundub küll laudist, dekoori ja detailikäsitlust arvestades pisut liig varane aga 19. sajandi viimasesse veerandisse võib hoone dateerida küll.</span>


source: A
code: 27823
name: Elamu Pärnus
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on rõhtpalkhoonega, mis oli algselt kaetud kivikatusega. Hoone on oma selgelt klassitsistliku dekooriga omas ajas küllalt erandlik, kuivõrd sellel perioodil eelistati rohkem historitsistlikku saelõikelist puitpitsdekoori. Historitsismi asümmeetriale viitab vaid keskteljelt kõrvale nihutatud peasissepääs.  
Erilist tähelepanu väärivad:
- hoone originaallaudis, hammaslõikelised vahekarniisid, kolmnurkviilud  ja dekoratiivsed puitpilastrid fassaadil
-  välisuks, koos valgmikuaknaga
- metallpitsiga varikatus
- kolmnurkfrontooniga rõdu teisel korrusel, mis projektijärgselt on olnud  tihedaruudulise jaotusega klaasitud akendega veranda
Hoone teeb väärtuslikuks asjaolu, et erinevalt paljudest analoogilistest hoonetest on ta suures säilinud originaalkujul. Hoone on oma linnaehituslikult asendilt küllalt erandlik ja üksik, olles sellisena üks väheseid 20. sajandi hoonestuskihistuse kandjaid Aia tänava selles lõigus. Moodustades nii siiski teatud järjepideva lõigu koos Aia 22, 26, Karuselli 13ga üleminekul linnapoolsest tervikliku miljööga tänavaosast arhailisemasse Roosi tänavale ja Tammsaare puiesteele.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>28. septembril 1909 nõustub Pärnu Linnavalitsuse Ehituskomisjon nimetatud kinnistule kahekorruselise puidust elumaja ehitusega. Ehitusprojekti autor on Vladimir Znamenski, tema võtab enda kanda ka ehitusjärelvalve. Kinnistu omanik on Adolf Ferdinandi p Milevski. 28. august 1910 kinnitatakse uue endisest lihtsama kõrvalhoone projekt, autoriks Alfred Jung</span>


source: A
code: 27825
name: Elamu Pärnus
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Aia tänaval paiknevad Pärnu kaks kõige atraktiivsemat nurgalahendusega puitelamut Aia 22 ja Karuselli 13. Neist vaadeldav, Karuselli 13 on sümmeetrilise plaanilahendusega kahe trepikojaga hoone, mille fassaadi ilmestavad sissepääsude kohal eenduvad erkerid, mille mõlemale küljele jääb sepisrõdu. Originaalne fassaadilahendus, millele analoogi on raske leida  Pärnus ja teistes Eesti linnades. 
Erilist tähelepanu väärivad:
- hoone originaallaudis, vahekarniisid, uste- ja akende piirdeliistud fassaadil
- originaalaknad (kahjuks üksikud) Karuselli t fassaadil 
- välisuksed (üks küll äsja valminud koopia, aga kvaliteetne), koos valgmikuaknaga
- puitpitsdekoor viiludel
- rõdusid toetavad puitkonsoolid
Hoone teeb väärtuslikuks asjaolu, et erinevalt paljudest analoogilistest hoonetest on ta valdavalt säilinud originaalkujul. Osa aknaid on vahetatud, samuti üks välisustest.
Läbi nõukogude perioodi oli kasutusel korteritena.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärnu Linnavalitsuse Planeerimistalitus Arhiivis leiduvas hooneregistri toimikus on erinevatel hindamisaktidel 1940. aastatest pakutud hoone ehitusajaks 1890 või 1900.  Suure tõenäosusega jääb tegelik ehitusaeg just viimase aastaarvu kanti. Selleks oletuseks pakub tuge pisut pehmem juugendlik joon viiluväljadel ja akende piirdeliistudel.</span>


source: A
code: 27826
name: Elamu Pärnus
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuuse 2 võib liigitada Pärnu supelfunktsionalismi hulka. 1936. aastal Ilmar Laasi poolt projekteeritud hoone on tänu oma vähem väljapeetud asendile linnaruumis ja suhteliselt tagasihoidlikumale vormikeelele seni suhteliselt märkamatuks jäänud. 1930.tel aastatel jõuka keskklassi üheks staatuse näitajaks oli ka suveelamine Pärnus. Samaks otstarbeks on kavandatud ka see hoone. Kuigi kavandatud eelkõige suvel kasutamiseks, on tegemist kapitaalse aastaringseks kasutamiseks mõeldud hoonega. Silma torkab, et arhitektilt ei tellitud ainult maja joonist, vaid ka ridamisi interjööridetaile jne. Ühtses võtmes lahendatud eksterjöör ja interjöör on valdavalt säilinud tänaseni. Hoone roll linna-pildis on küll mõnevõrra erandlik. Kui kogu ülejäänud Papli tänav on teostatud ühtses võtmes järsukaldeliste viilkatusega elamutega, siis Kuuse ja Papli nurgal paiknev Kuuse 2 on oma kahe täiskorruse ja madalakaldelise katusega hoopis teises võtmes.  Täna muudab pildi veelgi kirjumaks nõukogude perioodil vastaskrundile ehitatud postkontor. 
Erilist tähelepanu väärivad:
- originaalpiirded (ümara avaga müür) ja –jalgvärav koos käepidemega
- peasissepääs dekoratiivse plaatidena kujundatud krohvipinna, trepipiirdepiirde, aknavõre  ja välisuksega (viimasel samuti originaalkäepide)
-  siseuksed
- ahjud
- tammeparkett tubades
Hoone teeb väärtuslikuks asjaolu, et erinevalt paljudest analoogilistest hoonetest on ta valdavalt säilinud originaalkujul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>06.06.1935 sai Marie Siitan Pärnu Linnavalitsuse Ehituskomisjonilt heakskiidu puust plekkkatusega elamu ehitamiseks vastavalt stud.ins I. Laasi ehitatud projektile. Hoone valmis 28.05.1936.  Vt lk  Tegemist on väga väljapeetud arhitektuurikeelega, kus arhitekti jooniste järgi on teostatud ka arvukalt sisedetaile, hoonega.</span>


source: A
code: 27827
name: Elamu Pärnus
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Poolkelpkatusega rõhtpalkhoone järgib ühelt poolt traditsioone, teisalt aga esindab oma valgusküllaset akende, asümmeetrilise põhiplaani ja fassaadilahendusega historitsismiga levima hakanud arusaamu moodsamast elamisviisist. Kuigi täpselt dateerimata ja identifitseerimata autorlusega on tegemist stiilipuhta näitega ajastule iseloomulikest arhitektuursetest võtetest, mis iseloomulikult keskklassi elamule on teostatud küllalt väljapeetult ja kvaliteetses materjalis. Hoone muudab eriliselt väärtuslikuks asjaolu, et hoolimata korduvatest ümberehitustest siseruumides on eksterjöörid on erakordselt hästi säilinud ka paljudes  pisidetailides. Erilist tähelepanu väärivad: 
-	puitkonsoolidele toetuv puitpitsidega veranda teisel korrusel Esplanaadi tänava poolses otsaseinas
-	peasissepääsu kõrval asetsev peenelt töödeldud detailidega aken, mida iseloomustavad gooti kaared ja Pärnus laialt levinud pilastriks kujundatud tuuleliistud
-	puitrulooga aken Esplanaadi tänava poolsel otsafassaadil
-	dekooriprogramm hoonel tervikuna.
Kuivõrd nõukogude perioodil paiknesid hoones mitmed asutused, on siseruumid korduvalt ümberehitatud, muudetud on vaheseinte asukohti, küttekoldeid jne.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärnu Linnavalitsuse Planeerimistalituse arhiivis asuvas hooneregistri toimikus (n 5178)leiduv hindamisakt n 1, aastast 1946 annab elamu ehitusaastaks 1890. Hoone ajaloos on tähelepanuväärseim episood seotud Johannes-Vares Barbarusega, kes elas hoones aastatel 1924-1939. Hoone esimesel korrusel paiknes nii tema vastuvõtukabinet kui eluruumid.</span>


source: A
code: 23665
name: Kärsa kõrts
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>46,3m pikk sellest eluosa 25,2m tahutud rõhtpalkseintega hoone. Kaetud kõrtside puhul harvaesineva kõrge viilkatusega. Talli seinapostid on maakividest ja tellistest, tellistest on ka räästakarniis ja vundamendi tasanduskiht. Vaheseinad on välisseinaga liidetud üle ühe-kahe palgikorra. Nurki kaunistavad klassitsistlikud puitpilastrid. Valgmikega ukseavad on ääristatud profileeritud piirlaudade ja simssidega nagu aknadki. Tiibuksed on poolsulundlaudadest voodriga, talade ja sarikate otsad ehislõikega, Kuue ruuduga aknad püstlaudadest luukidega. Püstlaudadest talliväravad on ebatüüpiliselt müüri välispinnas. Tosina ruumi hulgas on 43 ja 42 m2 suurused kõrtsitoad. Põrandaid katab kalasabamustris tellisparkett. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 23666
name: Kärsa kõrtsi kaev
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub sauna ja tee vahel.Kaev on betoonraketega . Maa peal asuv pealmine rake on madal, umbes 60 cm kõrge. Kaevupöör toetub puitpostidele. Vee saab kätte  ämbriga. Kaev on keskmise sügavusega, vesi kõlbab joogiks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 23667
name: Kärsa kõrtsi saun
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega majandushoone, mille teepoolne ots punastest tellistest ja teine ots palkidest. Kaetud viilkatusega. Sissepääsuks kahe poolega kõrged väravad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 23668
name: Kärsa kõrtsi ait-kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivivundamendil mitmete juurdeehitistega palkhoone. Kivist keldriosale on peale ehitatud ristpalkhoone. Aida osa kaetud laastudest poolkelpkatusega, millel laialt üleulatuv räästaalune.  Keldri sissepääsupealne viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 23669
name: Kärsa kõrtsi laut
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitatud savist puukarkassil. Kaetud viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 23670
name: Kärsa õigeusu kirik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistliku tüüpprojekti järgi valminud kellatorniga maakividest kirik on kreekaristikujulise põhiplaaniaga ning kesktelje suhtes sümmeetriline. Kirikul on 6 torni, mis on kõik 8-tahulised. Kellatornil on sibulkiiver ja 4-tahuline alus telk, teistel tornidel on ainult sibulkiivrid. Kiriku fassaadid on liigendamata ja puhasladu on punakas valge. Tornid on krohvitud. Aknaavad on ümarad- ja poolümarad. Kiriku ukseavas on framuugiga tiibuks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirik on ehititatud aastatel 1878-1879.</span>


source: A
code: 23671
name: Hinni talu rehielamu
type: Elamu
alt_id: 400
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kelpkatusega rõhtpalkhoone, eluosa 80-ndatel ülelöödud püstlaudisega. Ehitatud N-S suunaliselt eluosaga S-sse. Kelpkatusega eluosas on kambe, köök ja esik, millele liituvad rehetuba, rehealune ja aganik. rehetoa esi- ja tagaküljele jääb ulualune. Rehetoas on säilinud parred ning massiivne maakivist seinte, tellistest esikülje ja astangulise kummiga reheahi. (EA)
2003 augustis toimunud puithoonete restaureerimise seminarist osavõtnud spetsialistide hinnangul on rehealuse ja aganiku tagumise seina osa palke on äravajunud ja mädanenud, katuse sarikad äravajunud ja vajavad väljavahetamist. Katusekate samas osas amortiseerunud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud pärast talukoha väljaostmist 1872.</span>


source: A
code: 23672
name: Hinni talu ait
type: ehitismälestis
alt_id: 400
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-ruumiline, laast katendiga kelpkatusega ristnurkadega rõhtpalkehitus. Sisustuses säilinud ka suured kirstud. Katus uuendatud 1999. Heas seisukorras.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. IV v.</span>


source: A
code: 23673
name: Hinni talu saun
type: ehitismälestis
alt_id: 400
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suitsusaun on  väike  laast viilatusega ristnurkadega rõhtpalkehitis, mille S küljele on lisatud 1980-ndatel aastatel püstlaudadest esik. Hoone on  algselt olnud pikem tagumisest osast lühemaks ehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit 19.s. IV v.</span>


source: A
code: 23674
name: Hinni talu laut
type: ehitismälestis
alt_id: 400
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrgel maakivivundamendil, tahutud rõhtpalkseinte ja viilkatusega taluhoone. Katus kaetud tõrvapapiga.
2003 augustis toimunud puithoonete restaureerimise seminarist osavõtnud spetsialistide hinnangul on vajavad väljavahetamist kõik tagaseina seenkahjustusest mädanenud palgid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Nn. uus laut on ehitatud 1930-ndatel a-tel.</span>


source: A
code: 23676
name: Hinni talu kaev
type: ehitismälestis
alt_id: 400
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Uhiuus ristnurkadega rõhtpalkidest kaevuraketis on ehitatud vana eeskujul. Sees betoonist kaevurõngad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. IV v. Täielikult uuendatud 2003 suvel.</span>


source: A
code: 23677
name: Kanepi kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Projekteeritud F.Siegeli poolt. Seinad maakivist, algselt kivikatus, praegu plekkkatus. Piklikule kirikusaalile on erandlikult lisatud torn S-küljele, käärkamber paikneb O-s. Fassaadikaunistuseks maakiviseinte raamimine  krohvitud nurgarustikaga ja karniisid. Pikihoone saali lagi on puidust, lameda silindervõlvi kujuline. Stukist neogooti stiilis altariseinal (1877, skulptor Orlovski) maal "Kristus ristil"(1853, A.Bauer).  Orel 1902, W.Sauer. 1877 lisati oreliväärile külgrõdud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kihelkond moodustati 1675, kuid juba aasta varem oli Kanepisse püstitatud esimene kirik - see oli ristikujulise põhiplaaniga puitehitis. 1737 ehit. uus puitkirik. Kanepi Ristija Johannese kiriku praegune kivihoone on projekteeritud F.Siegeli poolt ja ehitatud 1806-10.  1831. kannatas kirik välgutabamuse läbi, taastati 1838.
19. s. keskel ehitati idaseina käärkamber. 1877. sai oreliväär puidust rõdud.
2002. toimus tornikiivri remont ja katmine vaskplekiga.</span>


source: A
code: 23678
name: Kanepi kirikuaed
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaia laius põhjast lõunasse on 51 meetrit ja pikkus idast läände 66 meetrit. Maapind kiriku lõunaküljel on tõusnud kohati üle 0,5 meetri, ulatudes üle kiriku sisepõranda pinna. Suuremat osa kirikuaiast katab  muru ning selles ei ole näha ühtegi maapealset säilinud mälestusmärki või risti. 1840. aastatel piirdemüüri lähedale istutatud kahest puudereast on säilinud põhja- ja idapoolne, kuid neis olevad puud on kahjustatud ning kiriku suunas ohtlikult kaldu. Kiriku põhjaküljel paikneb kirikuaias puidust puukuur-välikäimla. Nõukogude perioodist jäänukina on kirikuaias gaasiballoonide hoidla. Samast perioodis pärinevad ka kruusatatud kõnniteede äärde istutatud põõsaid. 2002 aastal paigaldati kirikuaeda kiriku valgustus koos maa-aluse kaabli ja 3 valgustipostiga. Kaablikraavi kaevamisel tuli 0.6 meetri sügavuselt nähtavale tundmatu kivimüüritis. Võimalik, et tegemist võib olla varasema kirikuhoone või selle ringmüüriga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirikuaed pärineb 1674. aastal valminud puukiriku ehitamise ajast ja sinna on maetud ca 100 aasta jooksul. 1840. aastatel istutati kirikuaia piirdemüüri lähedale kaks rida puid; nende seas vahtraid, saari ja pärnasid. Kirikuaeda, kiriku põhjaküljele on 19. sajandi keskel püstitatud puithoone, mis on olnud kasutusel puukuuri ja välikäimlana. Ka nõukogude perioodil on istutatud kõnnitee äärde põõsaid ja lilli. 2002. aastal paigaldati kiriku valgustamiseks kirikuaeda valguspostid.</span>


source: A
code: 23679
name: Kanepi kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>200 meetrit pikkune 8-nurkse perimeetriga maakividest kirikuaia ringmüür on püsinud suures osas muutumatuna tänini; välja on vahetatud peavärav ja jalgväravad. Algselt oli piirdemüür kaetud õhukesest punasest tellisest katusega, mille peale on hiljem valatud betoonist kaldkate. Piirdemüüris asuvaid punasest tellisest väravaposte katavad raudplekist katused. Piirdemüüri ladumisel on sideainena kasutatud lubjasegu. Müüri välisküljel asuvad hobuste kinnitamiseks raudrõngad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirikuaia piirdemüür pärineb oletatavasti 1838. aastal valminud kiriku ehitusajast.</span>


source: A
code: 23680
name: Kanepi koolimaja
type: ehitismälestis
alt_id: 401
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on tahutud palkidest ja poolkelpkatusega. Põhjaküjel olnud tuulekoda on hävinud, praegu asub tuulekoda maja lääneotsas. Majja on 3 sissepääsu.
Hoone asub maakivist vundamendil, lääne suunas maapind langeb ja vundamendi-sokli kõrgus kasvab. Lääneosas asub ka võlvitud kelder.
Aknad on kuue- ja üheksaruuduse jaotusega, fassaadid laia (25 cm) horisontaallaudisega. Hoones asusid nõukogude perioodil korterid, siis lisati mitmeid puidust vaheseinu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajati 1812-1813  köstri- ja leerimajana. 1843 avati köstrimaja leeritoas kihelkonnakool. Alates 1880, mil ehitati uus koolimaja, jäid hoonesse kooli abiruumid.
Tänapäeval on hoone  tagastatud EELK Kanepi kogudusele, majas tegutseb koguduse pühapäevakool, osa ruume on välja üüritud.</span>


source: A
code: 23682
name: Liismiti vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Palkidest ehitatud viilkatusega kivihoone. Veskihoonega on elamuga  kokku ehitatud, eluruumid paiknevad vasakus tiivas, kus asub kolm tuba . Sisemisteks usteks tahveluksed, mis kuuluvad hoone rajamisega ühte ajastusse.
Hoone juures on säilinud algupäraseid osasid ja detaile: veskiosa asub maakivist soklil, elamu aknad (viis akent) kuueruudujaotuse ja sepishingedega, veskiosa aknad väikeseruudulised, sarikad ilulõikega, põõnadega välisuks jne.
Veski sisseseade  on säilinud, kuid veskipais on kinni kasvanud. veskihoonega sama vanused   kõrvalhooned puuduvad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veski pärineb 20. sajandi algusest.
Praegu on veski kasutusel eramuna.</span>


source: A
code: 23683
name: Roti vesiveski-elamu
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vesiveski ja elamu on lahendatud ühe hoonena. Veski madalamas osas asuvad tootmisruumid koos kahe veskikivi ja teiste jahvatusmasinatega. Elumaja asub kõrgel kivisoklil ja on kahekorruseline. Mõlemad hooneosad on palkidest, mis on üle löödud laudvoodriga. Sokliosa on laotud maakivist. Veskis ja elumaja osas on suure ristlõikega laetalad eluruumide kõrgusega 3 meetrit. Veski seadmed on töökorras.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski-elamu on ehitatud 19. Sajandi II poolel. 1933. aastal ehitati elamule peale teine korrus. Enne I maailmasõda kasvatati veski paisjärves forelli, mida turustati Riias ja Peterburis. Viimati jahvatati veskis vilja 1990. aastatel.</span>


source: A
code: 23684
name: Roti vesiveski pais veekanaliga
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Praegu on tegemist umbes 40 meetri pikkuse tammiga, mida on veepiiril tugevdatud betoonist valatud piirdega. Ka veekanal on valatud betoonist. Paisu kohal asuv sild on ehitatud raudtaladele, millel on paigaldatud puidust kate.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski paisu algne veekanaliga osa on ehitatud 19. sajandil. Hilisemalt on paisu ümber ehitatud. Veekanalit remonditi 2004. aastal.</span>


source: A
code: 23685
name: Roti vesiveski laut-kuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Laut-kuuri laudaosa on palkidest, kuuriosa konstruktsiooni moodustavad puitpostid. Hoone toetub maakividest vundamendile, esiosa on lahtine. Lauda kohal on hoonel poolkelpkatus, kuuril viilkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Laut-kuur on  ehitatud 19. sajandi II poolel või 20. sajandi alguses. Algselt kasutati hoonet veskilkäijate hobuste varjualusena. Laut-kuur asub veskihoone taga.</span>


source: A
code: 23686
name: Roti vesiveski ait-kuur-laut
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vastu paisu ülekäiku paiknevas ait-laut-kuuris on kõrgema laega ait, laut ja veel üks aidaruum. Ümarpalkidest ehitatud pika hoone madalam osa asub kõrgel maakivivundamendil, mille esifassaadi poolne külg on mõnevõrra madalam. 1932. aastal valminud juurdeehitus on tahutud palkidest, mis toetuvad betoonpostidele.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ait-kuur-laut on ehitatud 20. sajandi alguses. Koos juurdeehitusega valmis hoone oma lõplikul kujul 1932. aastal.</span>


source: A
code: 23687
name: Roti vesiveski saun-puukuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Saun-puukuur on viilkatusega ristpalkehitis. Algselt oli tegemist suitsusaunaga, mille ajast on säilinud keris. Hiljem on sauna ehitatud korstnaga küttekolle. Saunas on pesemisruum ja riietumisruum. Sauna otsas asub puukuur.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Saun-puukuur on tõenäoliselt ehitatud 1930. aastatel.</span>


source: A
code: 23688
name: Roti vesiveski talli varemed
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivivundamendil tallihoone on ehitatud savitellistest. Ka lehmalaudana kasutusel olnud tall on nurkadest kokku ehitatud sealaudaga. Nende vahel asus korstnaga söödaköök.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tall on ehitatud 1931. aastal.</span>


source: A
code: 23690
name: Varbuse postijaama peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 402
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitatud omaaegse tüüpprojekti järgi. Hoonetekompleksi kuulub viis hoonet - postijaama peahoone, postipoiste elamu,  tõllakuur, tall, sepikoda-saun-pesuköök. Hooned on omavahel ühendatud maakividest müüriga. 
 Peahoone on punastest tellistest  hoone, mis paitab silma  korrektse müüriladumistehnika poolest. Sissekäigu ees väike viilkatusega lahtine palkon. Aknad 6-ruudulise jaotusega. Hoonet katab viilkatus, millel pikalt üleulatuvad räästad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Postijaamade ajaloost
Vanim kirjalik ürik sidepidamise algete kohta Eestis on ordumeister Volter von Plettenbergi poolt 1552 muhulasele Hanskele antud vabaduskiri, mis vabamehe Hanske ja tema järglased orjusest vabastamise kõrval ka esimesteks postivedamiskohuslasteks tegi. Regulaarsema postiside loomine Eestimaal on seotud Rootsis 20.02 1636 väljaantud postimäärusega. Ametisse pandi postikäskjalad, kes küll asendati 1643 kiiremate postiratsanike ehk postiljonidega. Reisijate ja posti vedu toimus tasu eest. Kavandati postijaamade võrgu loomine 2...4 miiliste (15...30 km) vahemaade järgi, kuid selle teostumine toimus aeglaselt. 1649 ja 1651 anti eeskirjad kõrtside ehitamise kohta maanteede äärde, mille järgi kõrtsid pidid kujunema hobupostijaamadeks ja asendama senist talurahvale koormavat küüdikohustust. Baltimaadel oli maanteekõrtside võrgu loomine rüütelkondade kohustuseks. See edenes visalt ja riik kordas seadust veel 1670, 1693 ja 1697.aastal. Rootsi aja lõpuks oli Eesti aladel loodud riiklik postikorraldus. 1672 ja 1688.aasta teede kirjelduse järgi oli kõrts-postijaamadega varustatud Tallinn-Pärnu, Tallinn-Keila- Haapsalu ja Tallinn-Narva maantee. Posti ja reisijate vedu oli aeglane kuna liiguti ainult päeval. 
18. sajandi I poolel korraldas Vene valitsus postiasjanduse ümber. 1714 avati postiliiklus Peterburi ja Riia vahel Narva ja Tartu kaudu. 1775. aasta seadusega loodi riiklikud postiametid. Postiameti üheks tähtsaks ülesandeks reisijate veol posthobustega oli postimajade ehitamine, mis pidi kindlustama reisijatele öömaja. Selliste majade ehitamine algas Peeter III valitsusajal. 18.sajandil ehitati postijaamu puidust, 19.sajandil põhiliselt kivist. 
Postijaamade asukohad olid 19.sajandi alguseks kujunenud kohtkindlaks, vahemaad oli 20...30 kilomeetrit. 19. sajandi alguses ehitatud postijaamad olid mõjutatud 1806. ja 1819. aastal kehtestatud tüüpprojektide kasutamise seadusest. 1863. aastal valminud Varbuse postijaam tegutses kuni üldise hobupostiveo hääbumiseni ja suleti  1931. aastal.  1935.  anti Varbuse teemeistri käsutusse. 1997. aastal jäi postijaam seoses teemeistrikeskuse kolimisega Kanepisse taas tühjaks, kuid alates 2001. aastast asub selles Eesti maanteemuuseum. 
Peahoone restaureeriti 2001.</span>


source: A
code: 23691
name: Varbuse postijaama postipoiste elamu
type: Elamu
alt_id: 402
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline punastest tellistest  hoone, mis paitab silma  korrektse müüriladumistehnika poolest. Aknad 6-ruudulise jaotusega. Hoonet katab viilkatus, millel pikalt üleulatuvad räästad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.
Hoone  restaureeriti 2006.</span>


source: A
code: 23692
name: Varbuse postijaama hobusetall
type: ehitismälestis
alt_id: 402
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ühekorruseline, lõhutud maakivist ning tellistest otsaseintega. Kaetud viilkatusega. 
20.s. II poolel on aknaavad suuremaks lõhutud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1865.a.
Tall restaureeriti 2004.</span>


source: A
code: 23693
name: Varbuse postijaama tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: 402
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone tagumine külg ja otsad on laotud maakividest, esikülje tellistest postide vahed laudadest. Kaetud viilkatusega.
Hoone sai 1990 a restaureerimise käigus uue katuse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1865. aastal, tõllakuur restaureeriti 2001. Käesoleval ajal tegutseb hoones Maanteemuuseum.</span>


source: A
code: 23694
name: Varbuse postijaama saun-sepikoda
type: ehitismälestis
alt_id: 402
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone paistab silma kvaliteetse ehitustöö poolest. Sepikoja poolsed seinad on maakivist, sauna osa tellistest. Kaetud S-kivist viilkatusega. Viiluotsad, hoone nurgad, avad on laotud tellistest. Hoone on jaotatud kaheks. Sarikaotsad kunstipäraselt tahutud. Aknad on säilitanud oma algse ruudujaotuse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1865.a.</span>


source: A
code: 23695
name: Varbuse postijaama piirdemüürid
type: ehitismälestis
alt_id: 402
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Säilinud vaid osa. Müürid on laotud maakividest, pealt betoonplaatidega .  Punastest tellistest väravapostide vahel  suurte kahepoolsed väravad .</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 23696
name: Varbuse mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk maakiviehitus, kus kivide vahed laialt krohvitud ja krohvipinnad osaliselt dekoreeritud kivikildudega.  Nurkadel laiad krohvitud liseenid. Hoonet katab viilkatus.  Esiküljel 3, sümmeetriliselt  sügavale müüri paigutatud, pealt lameda kaarega ust. Ukseavadel heledad, laiad, krohviraamistused.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Aida osa ehitatud Talliga üheaegselt 19.s  III v, kuivati  ehitusaeg on hilisem 19.s. IV v.
 (V.Ranniku „ENSV mõisate esialgne ülevaade. Põlva rajoon”)</span>


source: A
code: 23697
name: Varbuse mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone tagumine külg ja otsad on laotud maakividest, kus kivide vahed laialt krohvitud ja krohvipind kivikildudega dekoreeritud. Kaetud viilkatusega,  millel püstlaudadest otsaviilud ja üleulatuvate räästastega viilkatus. Esiküljel 5 eri suurusega ust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1856.a.</span>


source: A
code: 27840
name: Veski talu pukktuulik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Põhikonstruktsioonilt on tegemist tüüpilise pukktuulikuga. Kuid võrreldes Saaremaa ja Hiiumaa tuulikutega on Veski talu pukktuulik erakordselt suur. Kui Saaremaa tuuliku külje pikkus on tavaliselt alla 4 meetri, siis antud juhul on see peaaegu 5 meetrit. Samas on suurem ka tuuliku kõrgus ca 11 m. Tuulik toetub läbi nn liugraami väga korrektselt mördiga laotud maakividest jalale.
Pärnumaale iseloomulikult on tuulikul "kleit" ulatunud peaaegu maani, moodustades tuuliku alla jala ümber suletud ruumi. Suurusest tingituna on mõningad konstruktiivsed iseärasused: erinev on saba kinnitus ja lava konstruktsioon.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tuulik on ehitatud tõenaöliselt 1891. aastal. Vastav aastaarv on märgitud tagaseina paarile. Oli töökorras veel 1950. aastatel.</span>


source: A
code: 27842
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suhteliselt madala, u 0,5 m kõrguse raudkiviga. Kivi ligikaudsed mõõtmed on 1 x 1,5 m. Kivi kõrgemal keskosal paikneb 2 u 4 cm läbimõõduga suhteliselt madalat tehislikku lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi paikneb endisest külavaheteest 4 meetrit lõuna poole, Vanakubja talu hoonete suunas. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Avastatud arheoloog Mati Mandli ning kodu-uurija Arne Kivistiku poolt.</span>


source: A
code: 27846
name: Ruila mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitust võib lugeda klassitsistlike lisanditega historitsistlikus stiilis hooneks. Kahekordne,  kivist esimese korruse ja puidust teise korrusega. Kiviosa on krohvitud, puitosa kaetud horisontaalse profileeritud puitlaudisega. Kaetud lame, plekk-kattega kelpkatus, millel eenduv ja kitsalt profileeritud räästakarniis. Seina keskosa ilmestab seinapinnal kulgev profileeritud vahevöö.
Aknad on rühmitatud: keskteljel 3 akent, seejärel 2 akent ja eraldiseisvalt äärepool veel üks aken. Hoone paremal tiival on põhikorpusele lisatud sümmeetriat rikkudes juurdeehitus, millel lame viilkatus. Juurdeehituse ulatuses on kolm akent.  Aknad on 6-ruudulised; alumisel korrusel väiksemad, ülakorrusel kõrged. Ülakorruse aknad on ääristatud profileeritud piirdelaudadega ja kaetud profileeritud simsiga. Tagafassaadis on hoone kesktelg rõhutatud kolme kaaraknaga, millel kõrge segmendikujuline kaar raamitud teravkaarelise raamistusega. Keskmine neist on uks-aken, mis avanes neljale puitpiilarile toetuvale rõdule. Rõdu ei ole säilinud, kuid taastatakse selleks koostatud projekti alusel ( Ruila mõisa peahoone välisviimistluse põhiprojekt, OÜ Vana Tallinn, 2005.a.).  Kaaraknad on ääristatud lamedate puitpilastritega, mis kannavad karniisi all horisontaalset profileeringuga tala. Lamedad puitpilastrid ilmestavad ka hoone nurki. Katusel on keskteljel astmikfrontoon, mille väljanägemine kuulub samuti taastamisele eelpool nimetatud projekti järgi. 

Esimese korruse ulatuses on ruumide laed võlvitud. Mõlemal korrusel on säilinud 19. sajandi ahjusid, barokse vormistusega tahveluksi, laud- ja parkettpõrandaid.

Kooli algusaastatel olid hoones nii kooliruumid kui ka õpetajate korterid. Hilisemate remontide ja ümberehitamiste käigus on  hoonet ümberplaneeritud ning praeguseks on kogu majas vaid kooliruumid. Hoone tagaküljele on lisatud ümberehituste käigus väike ühekorruseline juurdeehitus. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ruila mõisa on esmamainitud aastal 1417 (saksa k Ruil). Keskajal oli seal Tallinna linnusekomtuuri residents. Alates 1622. aastast oli mõis von Ullrichide valduses. Kunagisest ülisuurest ordumõisast eraldati 17. sajandil mitmeid teisi mõisaid.
1814. aastast kuni omanike ümberasumiseni Saksamaale 1939. aastal kuulus mõis von Bremenite suguvõsale.
Härrastemaja on ehitatud 1859.a. von Bremenite poolt. Aastast 1940 on mõisa peahoones kool.

Mõisa ajaloost veel
http://www.eha.ee/arhiivikool/index.php?tree_id=101</span>


source: A
code: 27847
name: Ruila mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Looduslikult kaunis kohas vabakujuline park ümbritseb seljandikul paiknevat härrastemaja. Reljeefselt laskuvalt lagedalt esiväljakult avanesid vaated paisutatud jõele saarekestega (tänaseks hävinud)  ja selle taga asunud parkmetsale. Esiväljak oli raamitud kontrastiprintsiibil valitud puuderühmadest.. Mõisapargi miljööd aitavad kujundada  alleede fragmendid kunagiste teede ääres, ehitiste varemed ja sillakesed. 
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Juba 1816 a mõisa südamikuplaanilt võime näha, et härrastemaja tagune oli kujundatud regulaarstiilis teede ja neid ääristavate puudega. Paisutatud jões saarekesed. Esiväljak lage. 
1883 a plaanilt on näha juba  pargi vabakujuline laiendatud planeering ning suure parkmetsa kujundus seal paiknenud hoonetega.</span>


source: A
code: 23698
name: Varbuse mõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, seinad lõhutud maakivist. Akna ja ukseavad markeeritud punaste tellistega. Katusekonstruktsiooniks poolkelpkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 23699
name: Varbuse mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park väike ~1 ha. vabakujundsulik. Ranglet sümmeetrilise esiväljakuga kus lagedat esiväljakut  raamisid külgedelt hooned. Tagaväljak laskuval reljeefil põlispuuderühmadega. Sinna jääb ka tähelepanuväärivate dimensioonidega uhke kaheharuline hall pähklipuu. Tall-tõllakuuri  taha jääb suur viljapuuaed mida laiendatud  täiendatud ka 20.s. II poolel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. II poolel, säilinud ka mitmeid südamikuplaane. Varbuse mõisa plaan 1849 EAA f 2072, n. 3, s. 61f
Varbuse mõisa plaan 1882 EAA f 2072, n. 5, s. 599
Varbuse mõisa plaan 1891 EAA f 3724, n. 4 Xk-38, s. 1357
Varbuse park foto ERM 1523:4333, 4336</span>


source: A
code: 23700
name: Lukatsi magasiait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivsete maakiviseintega poolkelpkatusega hoone. Asub Tartu-Võru vana maantee ääres, teeristil, mis viib Möksi veskisse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 23701
name: Krootuse mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega  reljeefsel maastikul paiknev vabakujuline park.  Mõisapargi kujundusest pole säilinud palju kuna pargi kompositsioon on küla keskuse ja hooldekodu tõttu täiesti  teisenenud.  Funktsionaalne tihe teedevõrk muudab pargi pigem haljasala ilmeliseks. Puudegrupid vahelduvad puude ridadega Küll aga on parki istutatud palju eriliigilisi puid ja põõsarühmi. Erilist tähelepanu väärid vallamaja esine leina jalakas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud segastiilis, 19. saj. lõpupoolel.</span>


source: A
code: 23702
name: Krootuse mõisa kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keldri võlv on laotud maakivist ja kaetud mullakihiga. Mõõtmed 20x8. Silmapaistev osa on esifassaadi kujundus, kus on kasutatud lõhutud maakivi ja punast tellist. Tagasein on alla varisenud. Kelder seisab kasutuseta.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kelder on ehitatud 1903.a.</span>


source: A
code: 23703
name: Krootuse mõisa pargisild
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitatud lõhatud maakividest. Silla neljast betoonist piirdepostist on säilinud  ainult üks. Betoonposti tipus on ava metallkonstruktsiooni jaoks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 20.s. I v.</span>


source: A
code: 23704
name: Krootuse mõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, puidust, laudvooderdisega palkhoone toetub kõrgele maakivist soklikorrusele. Hoonel paikneb mäeveerul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s.</span>


source: A
code: 23705
name: Vana-Piigaste mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitatud kahes osas. Tellistest, õhukese krohvikihiga viimistletud seintega, lai hoone. Hoone oli algselt kaetud poolkelpkatusega, praegu katab hoonet viilkatus. Uhke klassitsistliku arhitektuuriga esifassaadi keskosa on taandatud ja moodustub ulualune.  Selle raske talastikuga lage kannavad kaks massiivset profileeritud kapiteeli ja baasiga ümarsammast.  Analoogilised sambad paiknevad ka hoone välisnurkadel  kolmveerand sammastena. Esikülje puidust räästaosa on samuti astmelise profiiliga. Uksed on vooderdatud ruutkalasabamustris laudistega. 
Hilisem juurdeehitus on maakividest, kus avad markeeritud tellistega. Hoone üks osa on lammutatud. Hoone esisein on samuti taandatud ning moodustab ulualuse. Lage kandsid piilarid, mis tänaseks hävinud. Piilaril on profileeritud karniisiga kapiteel ning vöö selle all.  Ulualuse uks kõrge kaarega. Enamus seinu tänaseks hävinud
Hilisem lisandus on ka kirdeotsa ehitatud juurdeehitus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone vanem osa on ehitatud arvatavalt 19.s. I poolel ja teine osa sama sajandi II poolel.</span>


source: A
code: 23706
name: Vana-Piigaste mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, maakivist vundamendiga tellishoone, mis kaetud õhukese krohvikihiga. 
Hoone edelapoolne ots on  profileeritud tellistest, rästakarniisiga. Edelaküljel 2 maakividest juurdeehitust. Hoone esikülge on hilisemate ümberehitustega rikutud – aknaavad silikaattellistega kinni ehitatud või uusi juurdeehitatud. Hoone kirdesein on silikaattellistest ning viiluosas laudadest. Edelapoolne osa kaetud poolkelbaga, kirdepoolne viilkatusega. Tagasein on tellispilastritega liigendatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone vanem osa on ehitatud arvatavalt 19.s. I poolel lõpul, juurdeehitused II poole keskpaigal.</span>


source: A
code: 23707
name: Vana-Piigaste mõisa puukuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>8 (esiküljel 4 ja taga 4 ) profileeritud punasest tellistest baasi ja kapiteeliga postide vahel hõredatest lippidest seintega. Hiljem on seina osa pikendatud.  Kaetud ühepoolse kaldega eterniitkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. II poole keskel.</span>


source: A
code: 23708
name: Vana-Piigaste mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega valdavalt regulaarkujundusega park. Esiväljaku moodustab suur põlispuudega muruväljak ja maanteeäärne  tiik, millesse peegeldub peahoone.  Majatagune pargiosa moodustub suurest nelinurksest pargiaasast, mis raamitud hästisäilinud põlispuude alleedega.  Sealt edasi laskub park kujundatud  terrassidena ojani vaheldudes puuderidade ja murualadega.  Samas ka omaaegse pargipiirde fragmendid.  Kõrvalhoonete taha jääb end. puuviljaia osa seegi on piiratud puuderidadega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 23709
name: Vana-Piigaste mõisa kõrts
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk punasest tellisest kõrtsihoone, kus vasakule jääb talliosa ja paremale kõrtsiosa. Kõrtsi poolne ots kaetud poolkelpkatusega, talli osa viilkatusega. Katus pikalt üleulatuva räästaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 23710
name: Vana-Prangli mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistliku kujundusega, krohvimata maakiviehitus. Kujunduses kasutatud rikkalikult tellistest karniise, petikuid, avade markeerimist . Hoone nurkades kuusnurkse põhiplaaniga vormitellistest profileeritud tornid. Aknad 3-ste gruppidena või neid asendavate petikutena.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitatud 19.s. IV veerandil.</span>


source: A
code: 23711
name: Vana-Prangli mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on väike ~1ha, hajuv väikeste puudegruppidega liigendatud maastikus. Peahoonet on ümbritsenud suurem ehisaed, tema ees asunud väike puudeta esiväljak. Pargis kiviaed, mille kõrval suuremad puud. Park on võsastunud, dekoratiivpõõsad on metsistunud. (pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. IV v. Säilinud südamikuplaan - Vana-Prangli mõisa kaart 1891.a. EAA f. 2072, n. 4, s. 116.</span>


source: A
code: 23712
name: Vana-Prangli mõisa pargi piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Umbkaudu 100 m pikkune, tahutud maakividest pargimüür. Paikneb mõisasüdant läbiva tee ääres, piirates mõisa endist õunaaeda teepoolsest küljest. Piirdmüür on ehitatud kokku peahoone ansamblisse kuuluva sõiduhobuste talliga, mille vahetus läheduses on piirdemüüris jalgvärav. Samasugune piirdemüür on olnud ka õunaaia vastasküljel. See tänaseks hävinud müür moodustas ühtse terviku peahoone ja sõiduhobuste talli ansamblisse kuulunud aidahoonega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vana-Prangli mõisa on esimest korda mainitud 1550. aastal. 16. sajandil kuulus mõis Wrangellidele ning nende nimest pärineb ka mõisa nimi. 17. sajandil kuulus mõis riigile, peale Põhjasõda olid mõisa omanikeks Schoultzid, Manteuffelid, Anrepid ja Manarid. Mõisakompleksi põhiosa pärineb 19. sajandi II poolest. Samast ajast pärineb ka mõisa piirdemüür. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Alt-Wrangelshof. Mõis võõrandati 1919. aastal.</span>


source: A
code: 23713
name: Vana-Prangli mõisa talli varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Olnud pikk maakivihoone. Seinad olid kaetud õhukese krohvikihiga. Oli kaetud viilkatusega. Tänaseks varemeis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I poole lõpul.
(allikas: V.Ranniku `Mõisate esialgne ülevaade. Põlva rajoon`)</span>


source: A
code: 27859
name: Vaike talu tuulik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hollandi tüüpi tuulikule iseloomuliku kaheksatahulise puidust korpusega tuulik. Tuuliku on ca 6m kõrge, olles nõnda keskmise suurusega pukktuuliku mõõtu. Sarnaselt teistele pukk-tuulikutele on ka Vaike talu tuulikul kaks korrust. Identne on ka jahvatus-mehhanism.
Seinad on kaetud vertikaallaudisega (nn. poola laudis). Pea on olnud paadi kujuline. Tuuliku ehitamiseks on kasutatud enamuses lehtpuud (saar, haab, kask). Kõikvõimalikud seotised on tehtud raudpoltidega. Puitnaagleid on kasutatud vaid krooniratta erinevate kihtide omavaheliseks fikseerimiseks.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Tuulik asub Vaike talu kompleksis, mis paikneb Laimjala vallas Rannaküla külas vanast rannamaanteest paarsada meetrit eemal rannaala serval. Tuulik asub  talukompleksi lõunapiiril, vahetus naabruses talu viljakuivati ja sepikojaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaudsetele andmetele (naelad, osad poldid, pill jne.) tuginedes on tuulik ehitatud 20. saj. algupoolel.  Tõenäoliselt 1920. aastatel, mil ehitati praegune eluhoone ja rehealune.</span>


source: A
code: 27861
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha pinnasestratigraafia koosneb umbes 30 cm paksusest künnikihist ning selle all olevast selgelt eristuvast tumedast ja söesest kihist, paksusega 15–30 cm. Viimane sisaldab põlenud kive, söe- ja šlakitükke jms. Maastiku eripärast tingituna on kündmine toimunud sajandite vältel vaid ühes suunas, st. kõrgematelt aladelt madalamale, kasvatades pidevalt asula peal olevat mullakihti. Viimsi asula põhja ja kirde külg on tunduvalt ebamäärasemad kui lõuna ja edela oma ning ei ole looduses eristatavad. Ei saa välistada seda, et asula on varemalt ulatunud tunduvalt kaugemale põhja ja kirde suunas, kuid on hilisema erosiooni ja künnitegevuse tagajärjel lõhutud. Küsitavaks jääb ka asulakihi varasem jätkumine loode suunas, kuhu on ehitatud  uued majad ning võimalik kultuurkiht ehitustegevuse käigus hävitatud. Asulakoha kaguserv on suhteliselt täpselt määratletav - asula kagupiirist edasi on loodusliku aluspinnase peale kuhjunud u. 60 cm paksune substants, kuid seal pole enam märke kultuurkihi olemasolu kohta.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Viimsi asulakoht paikneb Harjumaal Viimsi vallas Pärnamäe tee ja Soosepa talu juurde viiva tee ristumiskohast 200 m loode suunas. Mälestis hõlmab u 7340 m2 suuruse ala. Asulakoha valikul on olnud arvatavasti üheks otsustavaimaks teguriks Soosepa raba lähedus (vt KKT Lisa 1. Mälestise asukoha skeem).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Viimsi asula avastati arheoloog Vello Lõugase poolt, kes fikseeris 1971. aastal läbiviidud inspektsiooni käigus astangu all, madala nõo veeres kultuurkihi olemasolu. Kultuurkiht sisaldas põlenud kive, šlakitükke ja keraamikat (AI 4553). Et savinõukillud sarnanesid oma koostiselt nendele, mis korjati üles läheduses asuva “Rootsi kuninga haua” põhjalt, dateeriti asulakiht viimasega samasse perioodi (200 e.Kr–100 p.Kr). Uued uuringud viidi Viimsi vallavalitsuse tellimisel läbi 2006. aastal arheoloog Mauri Kiudsoo (TLÜ Ajaloo Instituut) poolt, kes koostas mälestiseks tunnistamise eksperdihinnangu (käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis).
Tegemist on haruldase muistisega, kuna nooremast eelrooma rauaajast pärit asulaid mujalt Pirita jõe alamjooksu piirkonnast seni veel ei tunta. Viimsi asulakohaga arvatavasti samaaegne kihistus (u. a 200 eKr) on tulnud päevavalgele Iru linnamäelt.</span>


source: A
code: 23715
name: Sahkri vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline kivihoone, mis kaetud algselt laastkatusega. 
Veskis on töökorras seadmed (2 veskikivi) millega veel 1999 jahu jahvatati.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maakivist hoone on ehitatud 19.s. I poolel., samast ajast pärineb ka tiibhoone. 1883 ehitati veskile peale punasest kivist II korrus</span>


source: A
code: 23716
name: Sahkri vesiveski pais veekanaliga
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paisjärve kaldaid on kindlustatud maakividega. . pais on valatud betoonist. Sillaala üldpikkus on ca 23 m, paisu ava laius 6m. Paisu laiuseks 3m.  Betoonist on ka kõrval olema jalgtrepid.  Paisu kunagised puitosad on hävinud ja asendatud laudadega. Kuna paisu veskipoolsed  küljed ja tamm on lagunenud, on paisjärv kadunud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul ja täiendatud 20s. algul.</span>


source: A
code: 23717
name: Sahkri vesiveski elamu 1
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Puidust, maa kivivundamendil  hoone kaetud rõhtlaudisega. Kaetud kimmidest viilkatusega. Sarikad ilulõikega.   Hoone all asub väike kelder. Hoone edelaküljele on hilisem väike juurdeehitus-panipaik. Maja tagaküljel on algse päritoluga, loodeküljel asuv veranda on uus. Hoone välisseinte nurki ilmestavad puidust kvaadrid. Aknad algse kuureruudulise jaotusega ja sepishingedega. Akendel luugid ja akende kohal piirdelauad. 
Hoonel on säilinud laiadest laudadest põrandad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19/20 s. vahetusel</span>


source: A
code: 23718
name: Sahkri vesiveski ait-kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist  hoone mille keldriosa asub pooleldi  mäekallaku sees. Dekoratiivselt laotud maakivide vahelised krohvipindadesse on kaunistuseks  väiksed kivikillud. Avade pealsed on  laotud punastest tellistest. Hoone oli kaetud laast viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1895 millele viitab märk seinas.</span>


source: A
code: 23719
name: Sahkri vesiveski elamu 2
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, väljaehitatud katusekorrusega, laudisega kaetud fassaadiga palkidest elamu, mis on kaetud viilkatusega. Hoone paikneb teederistis veskijärve läheduses esifassaadiga vesiveski poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Elamu on lihtsa viimistlusega. Lääneküljele on lisatud juurdeehitus. Hoone külgedel paiknevad veskikompleksi kuuluvad tall ja laut.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski on ehitatud 19. sajandi esimesel poolel. Kompleksi on hiljem korduvalt ümber ehitatud ja täiendatud. Suuremad ümberehitused toimusid 19. sajandi viimasel veerandil, 20. sajandi alguses ja 1930. aastatel. Kompleksi kuuluv elamu on ehitatud 1937. aastal, varem samal kohal olnud aidahoone müüridele. Hilisemad remondid on hoone väljanägemist mõnevõrra muutnud.</span>


source: A
code: 23720
name: Sahkri vesiveski laut 1
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tahutud palkhoone. Kaetud viilkatusega, mille katendiks algselt oli sindel. Hoones oli algselt karjaköök ja hiljem mesilastarude hoidla.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20.s. 20-30-ndatel aastatel.</span>


source: A
code: 23721
name: Sahkri vesiveski laut 2
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist kõrgel vundamendil ümarpalkidest laut. Kivisokkel haarab poole hoone pikkusest. Hoone teises otsas laudadest heinaküün. Lauda ees on konsoolidele toetuv 1,5m laiune räästaalune. Vaheseinad palkidest. Tähelepanuväärsed on 3 arhailist ust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20.s. 20-ndate algul praegusest teiste mõõtmetega millele viitavad vanad vundamendid</span>


source: A
code: 23722
name: Sahkri vesiveski saun
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tahutud palkidest maakivivundamendil hoone. Kaetud viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1941-1944</span>


source: A
code: 23723
name: Sahkri vesiveski kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike 3x4m maaalune kelder. Kaetud viilkatusega. Keldri seinad maakivist. Keldrisse pääseb luugi kaudu. Keldri lagi valatud betoonist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski on ehitatud 19. sajandi esimesel poolel. Kompleksi on hiljem korduvalt ümber ehitatud ja täiendatud. Suuremad ümberehitused toimusid 19. sajandi viimasel veerandil, 20. sajandi alguses ja 1930. aastatel. Kompleksi kuuluva keldri ehitusaeg ei ole teada, kui tõenäoliselt on hoone ehitatud 19. sajandi viimasel veerandil.</span>


source: A
code: 23724
name: Poka vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge soklikorrusega 1-korruseline, krohvimata fassaadiga maakividest viilkatusega kaetud veskihoone. Hoone paikneb Leevi jõe ääres. Avade paigutus lähtub siseruumide jaotusest. Osaliselt säilinud avatäited on puidust. Veski vahelaed on amortiseerunud. Interjööris on säilinud vesiveski detaile.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski on ehitati 1925. aastal. Kõrvalhoonetest on säilinud vaid möldri elamu. 1960. aastatest on veski olnud kasutuseta. 1970. aastatel rajati veskitammi asemele uus pais. 2008. aastal alustati veski restaureerimisega.</span>


source: A
code: 23725
name: Joosu mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlik, ühekordne krohvitud tellishoone, maakivist madalal soklil.  Hoone oli kaetud poolkelpkatusega, millel lai eenduv räästakarniis, mis otsafassaadidel ainult kelbakolmnurga all.  Poolviilus lakatubade aknad. Hoone seinapindade vertikaalseks liigendajateks olid rusteeritud laiad nurgaliseenid.  Aknad paiknevad range reana võrdsete vahekaugustega. Peauks vasakul tiival. Aknaid raamivad laiad krohviraamistused, milledel  ülal eenduv lukukivi.  Samalaadne ka ukseavade kujundus.  Hoone peaukse ees madal kivitrepp laia platvormiga ning madalate postamentidega nurkadel. Parempoolses otsas kogu otsa laiune puitpalkon, mille algne ilme raskelt aimatav, kuna 20.s. on  palkon kinniseks ümberehitatud. 
Toad paiknesid anfilaadsüsteemis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 18.s. lõpul v. 19.s. algul.  Palkon 19.s. II  poolel, kinniehitatud 20.s. II poolel. 
(V.Ranniku „ENSV mõisate esialgne ülevaade. Põlva rajoon”)</span>


source: A
code: 23726
name: Joosu mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega (~4ha), regulaarlahendusega park kus ei puudu ka vabakujunduslikud puuderühmad.  Peahoone ees on suur avatud väljak, mille ääred on liigendatud vabakujuliste puudegruppidega. Esiväljakule suundub pikk lehtpuuallee. Peahoone vareme kõrvale jääb põlispuuderühmade ja ristuvate pärna puiesteedega  selgelt piiritletud park. Muljetavaldav on tihe pea ühegi väljalangenud puuta, parki läbiv pärnapuiestee. Kagu küljel  asub  ilus tiik. Pargis palju ilusaid põlispuid ja eriliigilisi põõsarühmi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. I poolel, põhi istutused  19 s. lõpust.</span>


source: A
code: 23727
name: Joosu mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud maakivihoone.  Kuivati pool on aidast veidi kõrgem, kahekorruseline.  Algne aida katus oli poolkelpkatus, mis hiljem ümberehitatud kõrgeks viilkatuseks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ait ehitatud arvatavalt 19.s. I poolest, kuivati sama sajandi II poolest. 
(V.Ranniku „ENSV mõisate esialgne ülevaade. Põlva rajoon”)</span>


source: A
code: 23728
name: Joosu mõisa kõrts
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Talliosa lõhutud maakivist, lõunapoolne kõrtsiosa palkehitis. Kaetud poolkelpkatusega. Talliosa nurgad ja avad punastest tellistest.  Kõrtsiosa  maakivist vundamendil ristpalkhoone, millest  osa väikese tagasiastega, mis moodustas ulualuse. Aknad olid lihtsad 4-ruudulise jaotusega.  Säilinud mitmeid sepisdetaile.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandil</span>


source: A
code: 23729
name: Põlgaste mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur ühekorruseline, tasakaalustatud  proportsioonidega klassitsistlik hoone. Hoonel madal soklikorrus ja lakatoad hoone otstel. Hoone kaetud poolkelpkatusega, millel räästa all ja poolviilu kolmnurga all lihtne profileeringuga räästakarniis. Väiksem karniis ka soklil. Nurkadel laiad rusteeritud nurgaliseenid. Aknad pikematel külgedel ühtlaste vahedega, otstel rühmitatud kahe kaupa.  Otstel on rütmi säilitamiseks kasutatud ka petikaknaid. Kõik aknad on raamitud laiade krohviääristega. Hoone peauks asub veidi nihutatult kesktelje suhtes. Akende vahelt on seinapind liigendatud laiade liseenidega.  Hoone pargifassaadi keskteljel paikneva ukse ees asub lahtine sammasportikus, mille madalat kolmnurkviilu kannavad 8 doskaana orderi sammast. Viiluvälja dekoreerib väike ümaraken. Portikus asub hoone sokliga samal kõrgusega platvormil, kust laskub parki keskmiste sammaste vahe laiune kiviäärisega trepp.
Ruumid hoones paiknevad  anfilaadsüsteemis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Alates 19. saj. algusest oli mõis pikemat aega von Rothide valduses. Peahoone on ehitatud19. saj. esimesel poolel. Viimane omanik oli A.v. Jürgens, kellelt mõis riigistati. 
Peale mõisa riigistamist asus mõisahoones Lahe algkool, mis likvideeriti 70-ndatel. Seejärel oli hoones majandikeskus. Viimasel ajal on majas asunud raamatukogu ja ruume kasutatakse külakeskusena.</span>


source: A
code: 23730
name: Põlgaste mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Esiväljak on väike, piiratud hekiga ja vabakujuliste puudegruppidega, mis jätkuvad ka kõrvalhoonete vahel, seal asub ka väike põhjaveetoiteline tiik, mille ääres on põlispärnade grupp. 
Tagaväljak on sügav, avar, ääristatud ebakorrapäraste puudegruppidega poolkaares, alates peahoone otstest. Aktsendiks on väljakul üksik siberi nulg ja tamm. Tagaväljaku eraldab suurest pargiaasast korrapärane pärnaallee. Pärnaallee eraldab ka parki sissesõiduteest. Pargiaasa raamivad vabakujulised, erisuurusega, kontrastsed puudegrupid (nulg, lehis, kuusk, tamm, vaher). Sissesõidutee ääres on eklektilises laadis kivimüür. 
Park on keskmise liigirikkusega, esineb 42 liiki 
Põhipuuliikideks harilik pärn, vaher ja tamm. Esineb ka nulgu, kuuske, lehist. Parki on täiendatud siberi seedermänni, valge nulu, mandzuuria nulu, pensilvaania toominga, siberi lehise, suurelehise pärna ja arukasega.
(Allikas: pargiankeet 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park on segastiilis, pärineb 19. saj. II poole keskelt.</span>


source: A
code: 27884
name: Sadamakoht
type: arheoloogiamälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ligikaudu 75 meetri pikkune ja 18 meeti laiune, tugevatest kärgkastidest ning lõhutud rannakividega sild on tõenäoliselt 17. sajandi lõpus rootslaste poolt rajatud ehitis, mille kaudu nad Põhjasõja puhkedes oma vägesid varustasid. Suulises traditsioonis on pärimus rootslaste ehitatud laevasillast kesksel kohal</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sadamakohta uuriti Eesti Meremuuseumi välitööde käigus 1999. aastal.</span>


source: A
code: 27888
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakohta iseloomustab 30-40 cm paksune kultuurkiht, mis on suures osas põllutööde käigus segatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb Abrami talu maal Kahala külas. Objekt jääb Vana Narva maanteelt Loo asundusse viivast külateest u 300 m ida poole, kraavitatud Oldojast vahetult põhja poole, mainitud külavaheteest Abrami tallu viiva tee ning Oldoja vahele, mõningaid leide saadi ka Oldoja lõunapoolselt kaldalt. Abrami talu hooned jäävad asulakohast u 100 m põhja poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1995. aastal teostasid Valter Lang ja Gurly Vedru Kahala külas arheoloogilist maastikuinspektsiooni, mille käigus avastati asulakoht Abrami talu maal. Künnikihist leiti savinõukilde, šlakitükke ja töötlemisjälgedega kvartsikilde. Leiumaterjali analüüsimisel selgus, et asulakoha kultuurkiht sisaldab mesoliitikumi, I at pKr, keskaegset ning uusaegset leiumaterjali. Leiud on üle antud TLÜ Ajaloo Instituuti (AI 6025; Vedru, G. 1996. Inventories in the surroundings of Lake Kahala and archaeological excavations on the fossil field remains at Soorinna and Muuksi. Teaduste Akadeemia Toimetised. Ühiskonnateadused. 45, 4, 434-437; G. Vedru 2006. Asulakoht. Kahala küla, Kuusalu vald, Harjumaa (Reg nr A27888). Eksperthinnang Abrami asulakoha kultuurimälestiseks tunnistamiseks).</span>


source: A
code: 23731
name: Põlgaste mõisa piirdemüürid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist soklile toetuv aed koosneb poolkaarekujulistest keraamilistest kividest, iga 5 meetri järel on laotud tellispostid. Kokku võib loendada umbes 50m tellisposti koos väravapostidega. Aia kaugemas otsas asub  kolhoosi poolt taastatud  osa, materjaliks kollaka tooniga keraamilised kivid, uus osa asub betoonvundamendil. Aeda on ehitatud kahekorruseline kahe trepikojaga paneelelamu.
Aeda kasutatakse elanike peenramaa ja õunapuuaiana.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Piirdemüürid on rajatud 19. sajandi II poolel viljapuuaia ümbritsemiseks.
Kivimüüri remonditi 1970-ndate algul</span>


source: A
code: 23732
name: Põlgaste mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega krohvitud kivihoone. Kaetud poolkelpkatusega, mille katendiks algselt oli laast.  Omab räästakarniise, mis külgedel lauast tuulekastidena. Hoone nurgad rusteeritud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitatud 19.s. I poolel</span>


source: A
code: 23733
name: Põlgaste mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk õhukese krohvikihiga maakivihoone. Hoonet katab kitsaste räästastega ja karniisita poolkelpkatus. Uksed erinevate suurustega, osa kinnimüüritud. Algsed lameda kaarega aknad hilisema ümberehituse käigus muudetud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitatud  arvatavalt 19.s. I poolel.</span>


source: A
code: 23734
name: Põlgaste mõisa moonakatemaja 1
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk heledaks krohvitud massiivne kivihoone. Hoonet katab kitsaste räästastega ja karniisita poolkelpkatus. Hoone ukse ja aknaavad on  kaetud lameda kaarega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 23735
name: Põlgaste mõisa moonakatemaja 2
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvimata massiivne maakivihoone. Hoonet katab kitsaste räästastega ja karniisita poolkelpkatus. Hoone ukse ja aknaavad on  kaetud lameda kaarega ja ääristatud punaste tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitatud  19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 23736
name: Mustajõe kõrtsihoone
type: ehitismälestis
alt_id: 405
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mustajõe kõrts on ühe talliga telliskivihoone. Kaetud poolkelpkatusega. Vasakule jäävasse talliosasse viivad kolm suurt kalasabalaudisega kahepoolega väravat. Eluosa ees neli  poolsammast. Millede vahelt viib väikese tagasiastega uks sisse. Erandlikult oli tall eluosast lühem. Vanimal ühe talliga kõrtsi tüübil koosnes eluosa ühest ruumist, analoogiliselt rehielamuga kasvas ruumide arv kahele, edasi kolmele ja rohkemale. 
Mustajõe kõrtsi ruumijaotus oli hästi välja arendatud. Viie ruumi hulgas leidus eeskoda, kust pääses kõrtsituppa (suur ruum esikülje lõunapoolses nurgas). Tagakülje poolsetest ruumidest kasutas kõrtsmik arvatavasti kahte oma elukorterina. Saksakamber asus kas eeskoja kõrval vastu kõrtsihoone tagakülge või lõunapoolses nurgas vastu tagakülge. Seoses poe avamisega ehitati suure tõenäosusega suurde kõrtsituppa vahesein ja aknaava muudeti ukseks. Hiljem on kõrtsituppa ehitatud veel üks vahesein. 
(allikas: http://www.postitee.ee)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed kindlad andmed kõrtsi tegevusest Mustajõel pärinevad 1695. aasast. 
Praeguseni säilinud hoone ehitusajaks peetakse 19. sajandi esimest poolt</span>


source: A
code: 23737
name: Tilsi mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk ühekorruseline puidust peahoone on mõisa kerkinud mitmes järgus.Hoone on ühekordne, kahe väikese külgtiivaga historistlik ehitis.
Kaks kolmnurkviiludega eenduvat külgrisaliiti ilmestavad peahoone fassaadi. Härrastemaja keskel asuva sissepääsu ees on väike veranda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 18.saj. algul. Tilsi mõis oli Väimela mõisa osa, 1749.a. sai Väimela mõisa omanikuks v. Müller ja tema 3 tütart, Tilsi mõisa omanikuks saigi seejärel noorem tütar, kellelt läks mõis v. Schmidtile.  Kuulunud von Tollide, parun Ungern-Sternbergide, von Himmelstjernadele, kuni 1833.a., mil mõisa ostis Gustav von Roth. Viimane valdaja Voldemar von Roth aastast 1889, mõis riigistati 1919.a. Aastast 1921 oli lastekodu. Alates 1978. aastast, mil vahetus läheduses valmis lastekodu uus hoone, on mõisahoone seisnud kindla kasutuseta.
18. sajandil alustati härrastemaja rajamisega. Pikk ühekorruseline puidust peahoone valmis mitmes järgus. 19. sajandi teisel poolel sai hoone oma lõpliku pikkuse ning kuju.
(allikas: J. Rumma, A.Tammekann jt. “Võrumaa Maateaduslik, tulunduslik ja ajalooline kirjeldus” Eesti Kirjanduse Seltsi kirjastus, Tartu 1926a)</span>


source: A
code: 23738
name: Tilsi mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>4,8 ha suurune segastiilis pargiala, mis paikneb mõisa peahoone ümbruses, Tilsi-Naruski maantee ja Pikkjärve vahelisel alal. Maastiku reljeef on maantee ja peahoone vahelisel alal tasane, peahoone taha jäävatel terrassidel järve suunas langev. Avarale esiväljakule suundub peahoone keskteljel varem alleega ääristatud sissesõidutee, mille lõpetab historitsistlikus stiilis värav esiväljaku servas. Kahel pool väravaposte ääristab esiväljakut kuni kõrvalhooneteni kulgev piirdemüür. Peahoone ja järve vaheline alla oli algselt kujundatud terrassidega regulaaraiana, mille peahoone lähedale jääv osa kujundate 19. sajandil ümber esinduslike mõõtmetega korrapäraseks iluaiaks, kust avanesid vaated järvele, vastaskaldal asuvale metsapargile ning kaugemale jäävale maastikule. Iluaiast järve poole jäänud pargiossa rajati siis ka jalutusteed. Peahoone taguses pargiosas on rajatud ülemise terrassi sisse grott. Puittaimestiku liigirikkus pargis on keskmine; 47 liigist on 26 võõrliigid. Esiväljaku servades kasvavad jämedad harilikud tammed, pärnad ja siberi nulud, väljaku edelaküljel on laiuva võraga euroopa lehis. Peahoone tagustel terrassidel on valdavad harilikus saared ja vahtrad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tilsi mõis eraldati Väimela mõisast 1749. aastal. Alates 1833. aastast kuni võõrandamiseni kuulus mõis Rothide suguvõsale. Mõisasüdame planeering pärineb tõenäoliselt 18. sajandi teisest poolest, samal ajal on valminud ka mõisa peahoone keskosa, mida on hiljem korduvalt ümberehitatud ja juurdeehitustega täiendatud. Viimased suuremad ümberkorraldused toimusid mõisas 1880. aastate teises pooles, mille käigus muudeti osaliselt ka 18. sajandi teisel poolel rajatud pargi peahoone taguse terrassidena langeva osa planeeringut. 1840. aastatel alustas mõisaansambli ümberkujundamist kihelkonnanõunik Gustav von Roth (1784-1876). Lõpliku ilme omandasid peahoone ja park tema poja Woldemar von Rothi ajal (1860-1925). 1920. aastal anti mõisasüda Tilsi lastekodu kasutusse. Samas asus ka algkool. Lastekodu tegutses mõisas kuni 1980. aastate alguseni. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetuseks on Tilsit.</span>


source: A
code: 23739
name: Tilsi mõisa pargigrott
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Madal, tahumata ovaalsetest maakividest seinte ja silindervõlviga grott.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tilsi mõis eraldati Väimela mõisast 1749. aastal. Alates 1833. aastast kuni võõrandamiseni kuulus mõis Rothide suguvõsale. Mõisasüdame planeering pärineb tõenäoliselt 18. sajandi teisest poolest, samal ajal on valminud ka mõisa peahoone keskosa, mida on hiljem korduvalt ümberehitatud ja juurdeehitustega täiendatud. Viimased suuremad ümberkorraldused toimusid mõisas 1880. aastate teises pooles, mille käigus muudeti osaliselt ka 18. sajandi teisel poolel rajatud pargi peahoone taguse terrassidena langeva osa planeeringut. 1840. aastatel alustas mõisaansambli ümberkujundamist kihelkonnanõunik Gustav von Roth (1784-1876). Lõpliku ilme omandasid peahoone ja park tema poja Woldemar von Rothi ajal (1860-1925). 1920. aastal anti mõisasüda Tilsi lastekodu kasutusse. Samas asus ka algkool. Lastekodu tegutses mõisas kuni 1980. aastate alguseni. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetuseks on Tilsit.</span>


source: A
code: 23740
name: Tilsi mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist seintega krohvimata hoone. Kaetud  poolkelpkatusega. Omab laia profileeritud karniisi külgfassaadis ning poolviilu kelbakolmnurga all. Poolviili külgedel on lihtne laudkarniis. Avad on markeeritud laiade punastest tellistest raamistustega, mis pealt kergelt eenduvad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.
Omaaegne tõllakuur on ümber ehitatud eluruumideks, 20.s. II poolel paiknes allkorrusel kauplus.</span>


source: A
code: 23741
name: Tilsi mõisa laut
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist krohvimata seintega hoone. Kaetud viilkatusega. Viiluväli lihtsa puitlaudisega. Avad on markeeritud laiade punastest tellistest raamistustega. Algsest hoone pikkusest on säilinud vaid umbes üks neljandik.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 23742
name: Tilsi mõisa meierei
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk maakivist seintega krohvimata ehitis. Kaetud viilkatusega. Nurgad ja avad on markeeritud punaste tellistega.  Hoone uksed ja aknad pealt kaarsillusega</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 23743
name: Tilsi mõisa puukuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tellistest ja maakividest dekoratiivselt laotud postide vahel hõre puitsõrestik. Kaetud viilkatusega. Väravad olnud samuti hõreda puitsõrestikuga kahepoolsed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 23744
name: Tilsi mõisa piirdemüür ja väravapostid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ligi 200 meetri pikkune piirdeaed kulgeb piki küla läbivat teed, ulatuses esiväljaku põhjaküljel paikneva tall-tõllakuuri juurest teisele poole esiväljakut jääva aidani. Piire on umbes meetri kõrgune. Piirdemüüri on remonditud 1980. aastatel, kasutades sideainena tsementmörti. Piirde kivist osa peale on 1990. aastatel püstitatud uus puidust aiapiire. Historitsistlikus stiilis väravapostid on laotud tellisest ja postide katus on kaetud plekiga. Postide vahel on puidust väravad. Värava vahetus läheduses asuvad kolm ümara kujuga graniidist piirdeposti.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tilsi mõis eraldati Väimela mõisast 1749. aastal. Alates 1833. aastast kuni võõrandamiseni kuulus mõis Rothide suguvõsale. Mõisasüdame planeering pärineb tõenäoliselt 18. sajandi teisest poolest, samal ajal on valminud ka mõisa peahoone keskosa, mida on hiljem korduvalt ümberehitatud ja juurdeehitustega täiendatud. Viimased suuremad ümberkorraldused toimusid mõisas 1880. aastate teises pooles, mille käigus muudeti osaliselt mõisasüdame planeeringut. Mõisa piirdemüür koos historitsistlike väravapostidega on rajatud 19. sajandi teisel poole. 1840. aastatel alustas mõisaansambli ümberkujundamist kihelkonnanõunik Gustav von Roth (1784-1876). Lõpliku ilme omandasid peahoone ja park tema poja Woldemar von Rothi ajal (1860-1925). 1920. aastal anti mõisasüda Tilsi lastekodu kasutusse. Samas asus ka algkool. Lastekodu tegutses mõisas kuni 1980. aastate alguseni. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetuseks on Tilsit.</span>


source: A
code: 23745
name: Jaanimõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone asub Tartu-Räpina mnt ääres, paigutatud künkanõlvale, nii et tagakülg jääb poolenisti pinnasesse. Heade proportsioonidega, hea ehituskvaliteediga, krohvimata maakivist seintega väike 9X6m hoone. Kaetud viilkatusega, mille katendiks laast. Keskel ilus punasest tellisest korsten. Avad on markeeritud laiade punastest tellistest raamistustega. Esifassaadis, suur kahe korruse kõrgune ukseava.  Väiksed  piklikud aknaavad pealt kergelt kaarjad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 23746
name: Kauksi vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: 403
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline krohvitud kivihoone. Kaetud viilkatusega, algseks katendiks oli laast.   Hoone vasakpoolses osas eluruumid, mille katusekorrust valgustavad mõlemast küljest vintskappides katusaknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. S. IV v.
Algselt oli jõuallikaks vesiratas.  Ca 1920 alates turbiin. 
("Eesti vesiveskite inventeerimine", O.Suuder)</span>


source: A
code: 23747
name: Kauksi vesiveski pais
type: ehitismälestis
alt_id: 403
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Betoonist  paisuehitis ja  vee läbivoolutruup pole algsed.  Peal korralik piire puudub. Paisu ette moodustunud väike paisjärveke.
Piklik, kitsas jõesängi jälgiv pais oli algselt pinnasest, puitsilla ja vesiväravatega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. IV v. 
("Eesti vesiveskite inventeerimine", O.Suuder)</span>


source: A
code: 23748
name: Kauksi vesiveski elamu
type: Elamu
alt_id: 403
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega laudvoodriga puithoone. Kaetud vilkatusega. Hoone värvitud roostepunaseks. Aknad kuueruudulise jaotusega. Sissepääsuks otsast. Ukse kohal lihtne viilkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  1920- ndatel.</span>


source: A
code: 23749
name: Kauksi vesiveski laut-ait
type: ehitismälestis
alt_id: 403
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varjualusega ümarpalkhoone.  Kaetud  poolkelpkatusega (algne katend laast).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20.s. vahetuse paiku.
("Eesti vesiveskite inventariseerimine". O.Suuder)</span>


source: A
code: 23750
name: Kauksi vesiveski talli varemed
type: ehitismälestis
alt_id: 403
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Praeguseks säilinud maakivist  müürid.
Hoone üks ots ja varjualune olid ümarpalkidest. Kaetud poolkelpkatusega. Sissepääs oli otsast suurte kahepoolega väravate kaudu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20.s. vahetuse paiku.
Veel 1986 oli hoone rahuldavas seiukorras.</span>


source: A
code: 23751
name: Mooste mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mooste mõisa härrastemaja ehitati Riia arhitekti A. Reinbergi projekti järgi 1909. Põhiplaanilt H-tähe kujuline tellishoone asub kõrgel soklil, rohkete liigenduste ja katuseakendega, kõrge kiltkivikatusega. Sissesõit paraadlik - kaarduv, kõrge parapeti ja kivist vaasidega. Dekoratiivsust on lisatud lõikuvate katuseviilude, rohkete uukakende, aknaraamistuste, rohkete simside, karniisidega ja palkoniga. Hoone S-osas asub läbi kahe korrruse  rõdudega vestibüül. Sisekujunduses on lähtutud juugendist. Saalil on tugevate karniisidega peegelvõlvlagi, selle otsaseinas pottahi. Ruumide kujunduses on kasutatud puitpaneele ja kassettlagesid.( Allikas:Eesti arhitektuur 4, 1999).

Aastail 200-2004 tehti hoones põhjalik restaureerimine. Paigaldati uus kiltkivikatus ja korrastati hoone siseruumid. Hoones asub Mooste Põhikool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mooste mõis sai alguse 16. sajandi lõpul, mil Poola kuningas Stefan Batory läänistas sealse ala Võnnu maakohtunikule Wilhelm Sturtzile. Paljude omanike käest läbi käinud mõis siirdus 18. sajandil von Münnichite valdusse. 1810. aastal omandasid mõisa von Nolckenid, kelle omandusse jäi mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni.
 Eduard von Nolcken muutis 20. sajandi algul Mooste Lõuna-Eesti üheks kaunimaks mõisakompleksiks. Samas oli Mooste üks hilisemaid esinduslikult välja ehitatud mõisaid Eestimaal. Peahoone valmis  August Reinbergi projekti järgi 1909. aastal pooleldi historitsistlikuna, kuuludes pigem 19.s. levinud renessansihõngulise "prantsuse lossostiili" kui otseselt juugendliku arhitektuuri näidete hulka. 
(Allikas: A. Hein "Eesti mõisaarhitektuur. Historitsismist juugendini")

Mõisa ajaloost veel
http://www.eha.ee/arhiivikool/index.php?tree_id=39</span>


source: A
code: 23752
name: Mooste mõisa park ja alleed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoonestus
1909.a. valminud peahoone (3-s sellel asukohal)on üks ilusamaid jugendstiilis ehitisi Eestis. Ta on 2-kordne, mansardkatusega, kõrgel soklikorrusel asuv väga romantiline, liigendatud korpusega ehitis. Katus on mustast basaltkivist (toodud Svetsist) liitekohad kaetud seatinaga. Peahoone keskteljel olevalt külgrõdult saab alguse esiväljak. Peahoonega ühte ansamblisse kuuluvad aidad ja viinavabrik (1909.a.) Viinavabrik on ehitatud pseudogooti lossina, avatud järvele, järve ilmestamiseks, et oleks vaade järve vastaskaldal asuvast “lustihoonest”. Hoone ise on puidust, kaetud heleda pritskrohviga, koos tumedate aknalengidega ja viimistluseks kasutatud punase tellisega on saavutatud huvitav ja ilus ehitis. Eraldi ansambli moodustab valitseja majale toetuv karjakastell, mis on rajatud käesoleva sajandi I kümnendil. Piiratud on see ala 3,5 m kõrguse ringmüüriga, kus on romantilised väravatornid ja kellatorn. Tallid on 2-kordsed. Terve ansambel on väga terviklik, kasutatud on raudkivi koos punase tellisega. Siin haljastus puudub.  Valitseja maja on lihtne, klassitsistlikus stiilis mansardkorrusega kivihoone, pärit 19.saj. III veerandist. 
Park
Park on vabakujuline mõningate regulaarsete elementidega peahoone lähimas ümbruses. Park on suur ja mitmeosaline. Peahoone külgrõdule orienteeruv pikk ja kitsas esiväljak jätkub pargi pikiteljel väljakute süsteemiga, moodustades pargi põhiosa, mis toetub küljega järvele, kagust raamib teda sissesõidutee äärne allee. Iga väljaku äär on kujundatud eri liiki puudegruppidega ( nulg, kuusk, seedermänd, tamm, pärn jne.) Ülekaalus on siin tumedad puuliigid. Neid on kasutatud kontrasti loomiseks siin asunud heledale asuursele puitpaviljonile. Külgrõdult avanes vaatetelg ka järvele. Peahoone ise jäi järvele suletuks. Selle pargiosa järveäärne külg on tänaseks muutunud metsailmeliseks(niiske kuusemets surveliste allikatega nõlvakul) ja ei leia kasutust. Peahoone pseudobarokne tagaväljak kujutas endast erinevatel tasanditel olevat ehisaeda, kuhu suveks toodi talveaiast palmid. Keskne, kõrgem poolkaarekujuline väljak oli piiratud kõrge pügatud pärnahekiga. Hekis kujunduslikel telgedel trepid ääristatud postamentidel asuvate pseudoparoksete ehisvaasidega. Majandushoonetest eraldas tagaväljakut kivimüür, mille ääres, seespool pärnaallee. Väljak lõppes valitsejamaja taguse vabakujulise pargiga, mis moodustas talle nagu fooni. Valitsejamaja ees park puudus, oli ainult hekiga piiratud muruplats. Tagaväljaku kõrval põhjaveetoiteline ehistiik, ka teispool siseteed on tiik, väikese saare ja sillakesega saarele. Tiikide ümber on vabakujunduslik puistu. Sissesõit toimus otsaväljakult, siin olev, peahoone juures tõusev kaartee valmis 1911.a. peahoone eest parki viivad trepid olid kaunistatud ka pseudoparoksete ehisvaasidega, sissesõidutee kaare sees olev otsaväljak on täis istustatud õunapuid. Dendroloogia 
Põhipuuliigiks on tamm, ka pärna, kuuske. Pargis esineb 80 liiki, enamuses lehtpuud ja –põõsad (1982.a. nimekiri olemas). Suurte gruppidena ka alpi seedermändi ja siberi nulgu. Huvitavamad puud. Valge mänd, amuuri korgipuu, hõbepärn, hariliku saare kirjulehine vorm, arukase lõhislehine vorm, enelad, lodjapuu. 

Koostas: Siret Punnisk</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mooste mõis rajati 16. sajandil, kui Poole kuningas Stefan Batory läänistas alad Võnnu maakohtunikule Wilhelm Sturtzile. Korduvalt omanikku vahetanud mõis läks 1741. aastal Münnichite aadlisuguvõsale, kelle valdusesse jäi see kuni 1810. aastani. Sel aastal omandasid valduse Nolckenid, kelle omandisse jäi mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Kompleksi esindusliku väljaehitamine leidis aset 20. sajandi alguses. Mooste järve kaldale jääv suu park on rajatud koos hoonestusega peamiselt 20. sajandi algul. Mastaapsete ehitustööde eestvedajaks oli kreisisaadik Eduard von Nolcken (sünd. 1875. aastal). Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Moisekatz.  Alates mõisa riigistamist 1920. aastal tegutseb mõisas peahoones kool. Majanduskompleks läks riigimõisa käsutusse. 1940. aastal moodustati riigimõisast sovhoos, mis tegutses mõisasüdames 1944. kuni 1991. aastani.</span>


source: A
code: 23753
name: Mooste mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ühekordse krohvitud kivihoonega. Hoonet katab S-kivi viilkatus. Viiluväljadel ja räästa all profileeringuga räästakarniis. Hoone küljed on liigendatud eenduvate keskrisaliitidega. Hoone on kogu ulatuses kellerdatud. Akende kohal lukukivid mis toetavad akende kohal paiknevaid profileeritud karniise.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mooste mõis on asutatud 16. sajandil. Mõisa valitsejamaja on ehitatud 19. sajandi teises pooles.</span>


source: A
code: 23754
name: Mooste mõisa piirdemüürid väravate ja kellatorniga
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mooste mõisa eraldi ansambli moodustab valitseja majale toetuv karjakastell, mis on rajatud kahekümnenda sajandi I kümnendil. Piiratud on see ala 3,5 m kõrguse ringmüüriga, kus on romantilised väravatornid ja kellatorn. Maakivist müüri raamib telliskarniis, müüril on kivikatus. Tähelepanuväärne on põhjavärav, selle kohal asuv kolmnurkne viil on kaetut kivikatusega. Idavärava moodustab kaks massiiivse posti, mille  vahel asub kaarjas ava, selle välisküljel on fragment Nolcenite vapist: kolm nelki. Ringmüüri kirdenurgas asuvat detailiderohket kellatorni katab baroksete vormidega plekkkatus koos tuulelipuga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20.s. algul.</span>


source: A
code: 23755
name: Mooste mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Arhailise ilmega, suur, õhukese krohvikihiga maakiviehitis. Hoonet katab viilkatus, mille räästa all karniis.  Avad erinevate suuruste ja kõrgustega. Hoonele liitub otsal madal hilisem juurdeehitis ja karjaõue viiv piirdemüür.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 23756
name: Mooste mõisa laut
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Seinad lõhutud maakivist, pealt ümarkaarsed aknad vormistatud punase tellisega. Hoonet katab viilkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20 s. algul.</span>


source: A
code: 23757
name: Mooste mõisa tall
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Karjalauda järel suuruselt teine majandushoone Mooste mõisaansamblis. Seinad lõhutud maakivist, aknad vormistatud punase tellisega. Otsaseinal on kasutatud astmelist telliskarniisi.
Mooste sovhoosi bilansis oli hoone kirjas jõusöödalaona. Käesoleval ajal paikneb hoone kirdeotsas telefoniseadmete keskus, ülejäänud hoonet kasutavad kohalikud talunikud laoruumina.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1904. Otsaseinal asub tahvel ehitusandmetega, mõisahärra A.G.von Nolckeni ja teiste nimedega.</span>


source: A
code: 23758
name: Mooste mõisa sealaut
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist ja tellisest viilkatusega madalam hoone,asukohalt jääb  karjalauda ja tallihoone vahele paiknedes nende kirdeotsas, kust läheb mööda  maakivist ringmüür.
Hoone kirdeots on kõrgem, seal paikneb ka korsten, arvatavalt oli tegu söödaköögiga. Sovhoosi ajal on hoonet kasutatud laoruumidena (tsement ja teised ehitusmaterjalid),hoone külgseinu on silikaattellisega paksemaks laotud ja punase värviga üle võõbatud.
Hetkel hoonet ei kasutata.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20 s. algul.</span>


source: A
code: 23759
name: Mooste mõisa vankrikuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>20. sajandi algul rajatud vankrikuur on viilkatusega suur hoone. Pärast teistkordset hoone põlemist teostati hoones 80-ndatel aastatel kapitaalremont: ehitati liimpuidust katusekonstruktsioon, paigaldati raudbetoonlagi, esifassaadi aknad likvideeriti ja laoti uued silikaadist postid, kuhu kinnituvad suured väravad.Säilinud on vaid üks aken hoone vasakul küljel.(See on ka praegu suure hoone ainuke aken, sest tagaküljel pole aknaid olnud). Hoone originaalist on säilinud maakivist tagasein ja külgseinad koos viiludega. 
Katusekatteks eterniit.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mooste mõis rajati 16. sajandil, kui Poole kuningas Stefan Batory läänistas alad Võnnu maakohtunikule Wilhelm Sturtzile. Korduvalt omanikku vahetanud mõis läks 1741. aastal Münnichite aadlisuguvõsale, kelle valdusesse jäi see kuni 1810. aastani. Sel aastal omandasid valduse Nolckenid, kelle omandisse jäi mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Kompleksi esindusliku väljaehitamine leidis aset 20. sajandi alguses. Mastaapsete ehitustööde eestvedajaks oli kreisisaadik Eduard von Nolcken (sünd. 1875. aastal). Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Moisekatz. Alates mõisa riigistamist 1920. aastal tegutseb mõisas peahoones kool. Majanduskompleks läks riigimõisa käsutusse. 1940. aastal moodustati riigimõisast sovhoos, mis tegutses mõisasüdames 1944. kuni 1991. aastani. 1980. aastatel vankrikuur põles, mille järel tehti hoones kapitaalremont.</span>


source: A
code: 23760
name: Mooste mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtne,  krohvimata punastest tellistest hoone. Loodepoolsest otsast viib hoonesse suured kahepoolega uks. Selle ees 2 tellispostile toetuv ulualune. Hoonet katab viilkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20 s. algul.</span>


source: A
code: 23761
name: Mooste mõisa puutöökoda
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, ilusate proportsioonidega pikk  kivihoone. Hoone paistab silma dekoratiivse kivitöö poolest. Seinad laotud tahutud maakividest, avad ja nurgad eenduvate hambuvate nurga kvaaderliseenidega. Lameda kaarega akendel ja ustel tellistest kvaadritega ja pealt lukukividega äärised. Vahekarniis hammasfriisiga. Viilkatuse avatud äärmiste sarikapaaride pennid on viilukolmnurga tipus keeruka murtud lahendusega, kus tekkinud kolmnurkade vahe kauni puidust ehispitsiga. Hoone otsas 3 tellispostile toetuv ulualune. Postid kaunistatud räästakarniisiga analoogse hammasfriisiga. Hoone otsaviil on püstlaudisega, mille  viilukolmnurga all hästi säilinud ehispits.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20 s. algul.</span>


source: A
code: 23762
name: Mooste mõisa auruveski katlamajaga
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on ehitatud 20. sajandi alguses, sarnaneb ehitusviisilt teiste majandushoonetega: seinte ladumisel on kasutatud maakivi ja punast tellist, asub majandushoovist kaugemal, kirdes.
Hoone on kolmeosaline: koosneb saeveskist katlamajast ja jahuveskist.
Saeveski osa kasutatakse praegu laudade lõikamiseks, katlamajast on aurukatel välja lõhutud. Jahuveski seadmed on suures ulatuses säilinud.Hoone kasutamata osas on plaanis avada veskiteater, kus näitlejatele loob miljöö vana veski sisustus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mooste mõis rajati 16. sajandil, kui Poole kuningas Stefan Batory läänistas alad Võnnu maakohtunikule Wilhelm Sturtzile. Korduvalt omanikku vahetanud mõis läks 1741. aastal Münnichite aadlisuguvõsale, kelle valdusesse jäi see kuni 1810. aastani. Sel aastal omandasid valduse Nolckenid, kelle omandisse jäi mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Kompleksi esindusliku väljaehitamine leidis aset 20. sajandi alguses. Mastaapsete ehitustööde eestvedajaks oli kreisisaadik Eduard von Nolcken (sünd. 1875. aastal). Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Moisekatz. Alates mõisa riigistamist 1920. aastal tegutseb mõisas peahoones kool. Majanduskompleks läks riigimõisa käsutusse. 1940. aastal moodustati riigimõisast sovhoos, mis tegutses mõisasüdames 1944. kuni 1991. aastani. Hoones tegutseb veskiteater ja muuseum.</span>


source: A
code: 23763
name: Mooste mõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, ilusate proportsioonidega keskmise, suurusega kivihoone. Hoone paistab silma dekoratiivse kivitöö poolest. Seinad laotud tahutud maakividest, avad ja nurgad eenduvate hambuvate nurga kvaaderliseenidega. Lameda kaarega akendel ja ustel tellistest kvaadritega ja pealt lukukividega äärised. Vahekarniis hammasfriisiga. Viilkatuse avatud äärmiste sarikapaaride pennid on viilukolmnurga tipus keeruka murtud lahendusega, kus tekkinud kolmnurkade vahe kauni puidust ehispitsiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20.s.  algul.</span>


source: A
code: 27925
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väheintensiivse kultuurkihiga ümbritsevast mõnevõrra kõrgem ala Suti talu maadel. Kultuurkiht ise oli halli värvi ning sisaldas kesk- ja varauusaegset leiumaterjali.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht jääb Kihnu saarele Rootsiküla külasse Suti (Saarde) talu ja Jässu maadele (katastriüksuse tunnused vastavalt: 30301:001:0727, 30301:001:0728), paiknedes Lemsi - Rootsiküla teest vahetult ida pool rannale viivast pinnaseteest põhjas. Suti talu hoonetest lõuna ja ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoht leiti 1997. aastal Tartu Ülikooli arheoloogide poolt tehtud inspektsiooni käigus. Küllalt piiratud väheintensiivse kultuurkihiga alalt koguti savinõukilde, võõrapärast musta ja halli tulekivi ning kaoliinsavist piibu katke, lisaks veel rauašlakki, savi- ning loomaluu kilde. Saarde talu perenaise sõnutsi olla sealt ka varem tulnud vanade kausside ja luude katkeid. 

Savinõukildude järgi on tegemist 16.-18. sajandi asulakohaga.</span>


source: A
code: 27926
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht paikneb tänapäevasests merepinnast u 6 m kõrgusele jääval muistsel rannamoodustisel. Asulakoha kultuurkiht paikneb põhja-lõuna suunas vähemalt 30 m ning ida-lääne suunas vähemalt 15 m suurusel alal. Hetkel katab valdavalt osa asulakohast männik.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht jääb Kihnu õigeusu kirikust vahetult ida-kirdesse, Kihnu koolimajast ca 60 m kirde poole ning Koidu talust ca 250 m loode poole. See on peamaantee ja kõrvaltee ristumiskohast ca 100 m edelas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on seni varaseima asustusjäljega Kihnu saarel. Asulakoht leiti 1997. aastal Tartu Ülikooli arheoloogide poolt teostatud inspektsiooni käigus. 2003. aastal viidi Tartu Ülikooli profsessor Aivar Kriiska juhtimisel asulakohal läbi väikesemahulised arheoloogilised uurignud. Nende käigus tehti kindlaks asulakoha piirid ning vanus. Kaitsealuse asulakoha näol on tegemist pronksiaja keskpaika jääva ilmselt üksiku talukohaga, kus elati aastaringselt. Enamuse asulakoha kultuurkihist kogutud leiumaterjalist moodustavad savinõukillud, ent leiti ka loomaluude katkeid.</span>


source: A
code: 27927
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu paikneb "Rock City"  kämpingu alal ning selle vahetus ümbruses: 1997. aastal koguti inimluid ca 40 m kaugusel "Rock City" kämpingu peamajast läänes. Matustega kaetud ala mõõtmed on olnud varasemalt suuremad, kuna inimluid on välja uhtunud ka mererannast. Tegemist on maastikul ümbritsevast mõnevõrra kõrgema liivakünkaga, millelt ca 30 m raadiusega alalt kogusid arheoloogid 1997. aastal inimluid. Hetkel kasvab kalmistul hõre männik.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Kihnu saarel Lemsi külas Vanakiriku mäel, Vanakiriku ninast vahetult loode pool ja Vanakiriku kääru edelaosas. Kalmistu on "Rock City" kämpingu alal (kat tunnus 30301:001:0847) ning selle vahetus ümbruses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimsed teated maa-aluse kalmistu olemasolust paigal pärinevad 1940. aastate lõpust, mil Pärnumaa kooliinspektor Saar luuleidudest arheolooge teavitas. Kohalikud teadsid veel 1997. aastal, mil arheoloogid kohta üle vaatamas käisid rääkida ka legendi paigal asetsenud kirikust, millesse inimesed sisse aeti ning seejärel hoone maha põletati. Legendi toetab ka paiga nimetus "Vanakiriku mägi".  Kalmistu on omal ajal ulatunud ilmselt mereni, kuna kohalikud on vahetult rannast inimluid leidnud. 1996. aastal kaevati kalmistu alale kaablikraav, millest leiti ka rohkeid inimluid, mh lapse ja täiskasvanu kaksikmatus. Sealjuures saadi lapse juurest ripatsina kantud 15. sajandil Tallinnas vermitud münt. Seni on kalmistu alalt leidudena saadud vaid kaurikarpe. Tegemist on kesk- ja varauusaegse külakalmega.</span>


source: A
code: 23764
name: Mooste mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvitud kiviehitis. Kaetud viilkatusega. Katuseräästad on laialt üleulatuvad.  Väiksed 6-ruudulised aknad on pealt kergelt ümarkaarsed. Suurtel kahepoolega pealt ümarkaarsetel sissepääsuväravatel kalasabalaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. keskel.</span>


source: A
code: 23765
name: Mooste mõisa kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud kiviehitis. Kaetud viilkatusega. Katuseräästad on laialt üleulatuvad.   Katuseharjal telliskivikorsten. Akende ja uste ümber laiad krohviraamistused. Lõunaküljele on püstitatud puust juurdeehitused</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. keskel.</span>


source: A
code: 23766
name: Mooste mõisa abihoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Abihoone ehk söökla asub peahoone loodeküljel, ehitatud peahoonega ühel ajal, 20. sajandi I veerandil. Mõned aastad tagasi valminud juurdehitus ühendab abihoonet peamajaga, juurdeehituse teine tiib, köögiosa ulatub mahuga ringmüürini ja   asub kaguküljel.
Abihoone ja peahoone vahele jääb kinnine hoov, millesse pääseb ringmüüris oleva ava kaudu. Abihoone loodeküljel asub kahe torniga väravaehitis.
Viilkatusega hoone on remonditud ja restaureeritud,interjööris on säilitatud suure ristlõikega puidust laetalad. Hoones asub Mooste Põhikooli söökla.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mooste mõis rajati 16. sajandil, kui Poole kuningas Stefan Batory läänistas alad Võnnu maakohtunikule Wilhelm Sturtzile. Korduvalt omanikku vahetanud mõis läks 1741. aastal Münnichite aadlisuguvõsale, kelle valdusesse jäi see kuni 1810. aastani. Sel aastal omandasid valduse Nolckenid, kelle omandisse jäi mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Kompleksi esindusliku väljaehitamine leidis aset 20. sajandi alguses. Mastaapsete ehitustööde eestvedajaks oli kreisisaadik Eduard von Nolcken (sünd. 1875. aastal). Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Moisekatz. Alates mõisa riigistamist 1920. aastal tegutseb mõisas peahoones kool. Majanduskompleks läks riigimõisa käsutusse. 1940. aastal moodustati riigimõisast sovhoos, mis tegutses mõisasüdames 1944. kuni 1991. aastani. Algselt pesuköögina kasutusel olnud hoones tegutseb tänapäeval kooli söökla.</span>


source: A
code: 23767
name: Mooste mõisa meierei
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, kõrge sokliga krohvitud kiviehitus. Sokkel krohvimata suurtest maakividest. Kaetud viilkatusega, katendiks S-kivi. Keldrisse viivate uste ees väiksed juurdeehitused. Nii kedrikorrusel kui ka põhikorrusel säilinud mitmeid detaile.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20.s. algul.</span>


source: A
code: 23768
name: Mooste mõisa tööriistakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viilkatusega ja täiskeldriga väiksem maakivi-tellisehitis. Loodepoolses otsas asuv keldri sissepääsu konstruktsioon varisenud. Asub mõisakompleksi loodeküljel Moostest välja suunduva külatee ääres.Hoone vahetus läheduses asub nõukogude perioodist silikaathoone (endine saun).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mooste mõis rajati 16. sajandil, kui Poole kuningas Stefan Batory läänistas alad Võnnu maakohtunikule Wilhelm Sturtzile. Korduvalt omanikku vahetanud mõis läks 1741. aastal Münnichite aadlisuguvõsale, kelle valdusesse jäi see kuni 1810. aastani. Sel aastal omandasid valduse Nolckenid, kelle omandisse jäi mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Kompleksi esindusliku väljaehitamine leidis aset 20. sajandi alguses. Mastaapsete ehitustööde eestvedajaks oli kreisisaadik Eduard von Nolcken (sünd. 1875. aastal). Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Moisekatz. Alates mõisa riigistamist 1920. aastal tegutseb mõisas peahoones kool. Majanduskompleks läks riigimõisa käsutusse. 1940. aastal moodustati riigimõisast sovhoos, mis tegutses mõisasüdames 1944. kuni 1991. aastani. Endine tööriistakuur restaureeriti 2009. aasta teisel poolel. Hoones tegutseb käsitööselts.</span>


source: A
code: 23769
name: Mooste mõisa viinakelder-elamu
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrgel soklil kahekorruseline krohvitud kivihoone. Kaetud viilkatusega. Elamu otsas kelder. Katuseräästad on laialt üleulatuvad, äärmised sarikapaarid on lahtised, kunstipäraselt kujundatud sarikajalgadega, pennidega ja sarikat toetavate konsooltaladega. Uksed on  vooderdatud kalasabamustrilise laudisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone rajatud aastail 1904-1909, kuulub alaansamblisse koos viinavabriku ja selle lähemate hoonetega nagu viinavabriku puukuur(viinakeldriga kokku ehitatud) ja meierei.
Viinakeldrisse juhiti torudega valmistoodang viinavabrikust. Keldri peal asusid mõisatööliste eluruumid. Mooste sovhoos ehitas käsitletava hoone ümber teenindusmajaks, kuid Eesti Vabariigi ajal
(1991-2004) pole hoonele rakendust leitud.</span>


source: A
code: 23770
name: Mooste mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, liigendatud, kahe ja kolmekordne telliskivihoone. Kõik fassaadid kujundatud ühte moodi. Dekoratiivsuse rõhutamiseks  on enamik rikkalikke karniise ja friise puust, kuid värvitud selliselt et meenutavad tellist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1909,  arhitekt August Reinberg.</span>


source: A
code: 23771
name: Rasina mõisa peahoone tiibehitis
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoonest säilinud vaid üks tiib.
Tähelepanuväärsed on katuse kuju ja katuseaknad.
Kaheosalise katuse katteks on kasutatud bemiiti, räästa all on  
säilinud puitkarniisid.Seinad on viimistletud rõhtvoodriga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmamainitud 1611. aastal, kui valdus kuulus Ludenite aadlisuguvõsale. Põhjasõja järel kuulus mõis Rosenitele ja Stackelbergidele. Mõisa viimasteks omanikeks olid Mindigid. Peahoone ehitati  18. sajandi alguses. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Rasin. Praeguseks on mõisa peahoone põhiosas hävinud. Säilinud on üks tiibhoone, mis on aga põhjalikult ümberehitatud.</span>


source: A
code: 23772
name: Rasina mõisa park ja alleed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Koos peahoonega arvatavalt 18.s. lõpul, rajati ka park, mille üldlahendus on mõningate muudatustega säilinud. Rasina park on rajatud avamaastikku võrdlemisi avatud puistuna. Peahoonele suundus läbi pargipuistu sissesõidutee, mis maja ees suure ovaali moodustas. Esiväljak oli väga avar, 4 kandiline, aktsendiks kolm reas kasvavat põlistamme, ülejäänud pargist eraldatud pärnareaga. Tagaväljakuks oli kitsas ehisaed, siit avanes vaade paisjärvele. Peahoone lõunaotsas hästi pikk avatud otsaväljak, mille sügavuses elupuudest geomeetriline kujund. Peahoone koos esi-, taga- ja otsaväljakuga asusid nagu kitsas ristkülikus, mis oli pärnaridadega kõigist külgedest piiratud. Pargi põhiosa on hõreda istutusega võrdlemisi avatud ala, millele moodustab tiheda fooni pargi põhjapiiril olev vabakujuline puistu. Seda ala on ilmestatud üksikute geomeetriliste kujunditega, nagu pöetud pärnadest 8 kiireline täht pargi edelanurgas. Pargiga on ta seotud ainult ühe diagonaalallee. Park on liigivaene, esineb 27 liiki, põhipuuliigiks harilik pärn, esineb tamme, vahtrat, okaspuid vähe. Üksikud amuuri nulud, ebatsuuga ja palsami nulg. (1982.a. nimekiri olemas).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmamainitud 1611. aastal, kui valdus kuulus Ludenite aadlisuguvõsale. Põhjasõja järel kuulus mõis Rosenitele ja Stackelbergidele. Mõisa viimasteks omanikeks olid Mindigid. Peahoone ehitati  18. sajandi alguses. Sellega koos rajati tõenäoliselt ka park. Mõisa peahoonest on säilinud põhjalikult ümberehitatud tiibhoone. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Rasin.</span>


source: A
code: 23773
name: Rasina mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne krohvitud kivihoone. Kaetud poolkelpkatusega. Räästa ja poolviilu kelbakolmnurga  all lai hammaslõikeline karniis. Hoone on telgsümmeetriline esifassaadi keskel asuvast uksest kahel pool kaks  kitsast akent.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. I poolel. 
(allikas: V. Ranniku `Mõisate esialgne ülevaade. Põlva rajoon`)</span>


source: A
code: 23774
name: Rasina mõisa tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud tellishoone, mis sai Teises maailmasõjas tules kannata. Taastamistööde läigus rajati uus katusekonstruktsioon, mis on kaetud viilkatusega, katteks eterniit. Hoone avatäiteid on kinni müüritud, samuti on raiutud sisse uusi avasid. Uste ja akende juures säilinud algupäraseid detaile. Talli juures asuvad ülejäänud hooned, kokku kolm, kuuluvad samuti mõisa hoonestusse, kuid on pärast põlemist ümber ehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmamainitud 1611. aastal, kui valdus kuulus Ludenite aadlisuguvõsale. Põhjasõja järel kuulus mõis Rosenitele ja Stackelbergidele. Mõisa viimasteks omanikeks olid Mindigid. Peahoone ehitati  18. sajandi alguses. Sellega koos rajati ka park. Tall on ehitatud 19. sajandil. Teises maailmasõjas sai hoone tules kannatada. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Rasin.</span>


source: A
code: 23775
name: Rasina mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tuuleveski asub mõisasüdamest eemal, teeristist 100 m Meeksi suunas.
Teisel pool teed asuvad tuuleveski juurde kuulunud veskitalu hooned.
Tuuleveski on piiratud ühelt poolt nõukogudeaegsete kahekordsete elamutega ja teiselt poolt suurlautadega.
Veskist on säilinud maakivist kehand, katus puudub.Vahelaed on hävinud. Kakskümmend viis meetrit eemal asub ka tähelepanuväärne hoone, veskiaegne maakivist ja tellisest väiksem vilja hoiuruum.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmamainitud 1611. aastal, kui valdus kuulus Ludenite aadlisuguvõsale. Põhjasõja järel kuulus mõis Rosenitele ja Stackelbergidele. Mõisa viimasteks omanikeks olid Mindigid. Peahoone ehitati 18. sajandi alguses. Sellega koos rajati ka park. Tuuleveski on ehitatud tõenäoliselt 19. sajandil. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Rasin.</span>


source: A
code: 23776
name: Orava mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Endise Orava karjamõisa üks suuremaid hooneid.
Mõisa aidast on praeguseks säilinud maakivimüürid ja hoone all asuv tellisvõlvidega kelder. Viimane osa katusest kukkus kokku 90- ndatel aastatel.
Katuseks on algselt olnud poolkelpkatus, sellele viitab teepoolses otsas( edelakülg)säilinud viiluosa. 
Hoone on algselt olnud veelgi pikem,praegune pikkus umbes 30m , kirdeotsas on säilinud vundamendi jäänused.
Maakivist ait on kirdeküljel ümber piiratud teiselaadiliste, silikaatkivist hoonetega,nagu  kauplus-söökla, saun, ühekoruseline pikk abihoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis rajati Vastseliina karjamõisana 17. sajandi keskel. Omaette mõisaks sai Orava 19. sajandi keskel. Mõisa peahoone põles 1919. ja 1944. aastal ning on oluliselt ümberehitatud. Peahoone ansamblisse kuuluv aidahoone ehitati 19. sajandil. Hoone oli kasutusel ka viinakeldrina. Mõisal oli kaks saksakeelset ajaloolist nimetust. Neist vanem on Orrawa, hiljem oli rohkem kasutuses Waldeck.</span>


source: A
code: 23777
name: Orava mõisa teenijatemaja mantelkorsten
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pärineb 19. sajandist, kuulus teenijatemaja juurde, mis lammutati amortiseerumise tõttu 1996. aastal. Asub praeguse vallamaja (ümberehitatud mõisa valitsejamaja) vahetus läheduses. 2006.a  ehitati korstna kaitseks lihtne  profiilplekist varikatus. Korstna ümber olnud kedri ruumid täideti liivaga ja neid peaks olema võimalik hoone taastamisel avada uuesti. Mantelkorsten seest vaadeldav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mantelkorsten on ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi esimesel poolel.</span>


source: A
code: 23778
name: Orava mõisa tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on silmapaistva maakivi arhitektuuri näitega, otsaseinad ulatuvad poolkelbani, hoonel poolkelpkatus. Akna- ja ukseavad on vormistatud punase tellisega.
Hetkel vähendavad hoone atraktiivsust selle juures tehtud asjatundmatud muudatused: aknakaared ja uksekaared on kinni ehitatud, ukseavasid on kinni ehitatud või suuremaks tehtud. Kirdekülje vaadeldavust ahendab sinna ehitatud mahukas laudadest juurdeehitus, kagufassaadi sulgeb osaliselt järjekordne puukuur.
Hoone kuulud Orava vallale, ühte osa sellest kasutas pankrotistunud puiduettevõte. Tõllakuuri lähedal, sellle kagufassaadi vastas asub perekond Lübecki majapidamine, kirdenurgas pikk, madal silikaatkivist hoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandil nagu ülejäänud Orava mõisa hooned.</span>


source: A
code: 23779
name: Orava mõisa abihoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone asub Orava järve kaldal. Ehitatud 19.sajandil mõisa abihooneks, algne, arvatavalt kelpkatus hävis Vabadussõjas põlengu tagajärjel. Vana katuse asemele paigaldatud  viilkatus.
Seinad maakivist, lubjatud halliks. Hoone all asub kelder.
Hoone kasutusel panipaigana.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis rajati Vastseliina karjamõisana 17. sajandi keskel. Omaette mõisaks sai Orava 19. sajandi keskel. Mõisa peahoone põles 1919. ja 1944. aastal ning on oluliselt ümberehitatud. Peahoone ansamblisse kuuluv abihoone on ehitatud 19. sajandil. Mõisal on kaks saksakeelset ajaloolist nimetust. Neist vanem on Orrawa, hiljem oli rohkem kasutuses Waldeck.</span>


source: A
code: 23780
name: Põlva kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 399
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskaegsest 3-löövilisest kirikust on säilinud üksnes pikihoone läänesein ja viilutorn. Viimast toetab kaks saledat kontraforssi, mis moodustavad portaali ümber kõrge segmentkaarse niši. Tähelepanuväärne on kiriku kõrge viilutorn oma liigendatud fassaadiga - terav- ja segmentkaarsete petikniššide ja sõõrpetikutega. Hiljem juurdeehitatud põhja-lõunasuunalises transeptilaadses juurdeehituses paikneb ka altar. Idaküljele liitub kaheruumiline käärkamber. Nii juurdeehitus kui ka varasema pikihoone põhja- ja lõunaseina on kujundatud klassitsistlikes vormides.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirik on esmamainitud 1427.a. 1627 on ta varemeis. 1649.a. taastatud. 1843-44 kirik rekonstrueeritakse (õnnistati 1845) 18.s. on säilinud tänapäevani peamiselt torni kiviosa. Oreli on 1883a.a ehitanud Tartus Müllverstädt. Vanim kell on valatud 1868.a. Bochumis.</span>


source: A
code: 23781
name: Põlva kirikuaed
type: ehitismälestis
alt_id: 399
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaed paikneb pühakoja kõikidel külgedel.
Põlispuid on kirikuaias vähe . Põhja-loodekülel on pikem kuuskede rida, aias kasvab hajusalt kaski, pärnasid ja okaspuid. Aia üldine kujundusprintsiip puudub. Peaväravast kirikuukseni viiv tee on palistatud elupuudega, elupuude gruppe on veel kahes kohas.
Kiriku loodeküljel asub silikaadist ja puidust abihoone, kirikuhoonest paisjärve poole jääb kelder.
Kiriku ümber paiknevad keskaegsed matused(kaitse all arheoloogiamälestisena)
Kirikuaia kirdenurga taha on asetatud mälestuskivi, kus mälestustahvlid pastoritele Gustav Adolf Oldekopile ja Johannes Georg Schmaltzile.
Piki kirikuaia põhja-loodeala lookleb maapealne soojatrass.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Põlva kirikut on esmamainitud 1427. aastal. Praegune kirik pärineb tõenäoliselt 15. sajandi lõpust. Kirikuaed on tõenäoliselt rajatud samal ajal kiriku ehitamisega. Kirikukihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on Pölwe. Kirikuaia kirdenurgal on mälestuskivi koos mälestustahvlitega pastoritele Gustav Adolf Oldekopile (1755-1838) ja Johann Georg Schwartsile (1793-1874), kes on maetud Põlva surnuaeda.</span>


source: A
code: 23782
name: Põlva kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 399
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Piirdemüür paikneb põhiosas kiriku lääne - ja lõunaküljel, ülejäänud ala on müüriga piiramata. Piirdemüür on ehitatud maakivist, sideaineks on lubimört. Müüri kõrguseks on enamasti 80 cm, lõunaküljel vastu Kesk tn on müür kõrgem-125 cm.

Piirdemüüris paiknev sepistatud peavärav on taastatud 1987. aastal, ida-kirdeküljel asub väike jalgvärav. Loodeküljel on müüris veel üks avaus, arvatavalt pääsemiseks kiriku leerimajja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Põlva kirikut on esmamainitud 1427. aastal. Praegune kirik pärineb tõenäoliselt 15. sajandi lõpust. Kirikuaed on tõenäoliselt rajatud samal ajal kiriku ehitamisega. Piirdemüüri rajamise aeg ei ole teada. Kirikukihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on Pölwe. Kirikuaia kirdenurgal on mälestuskivi koos mälestustahvlitega pastoritele Gustav Adolf Oldekopile (1755-1838) ja Johann Georg Schwartsile (1793-1874), kes on maetud Põlva surnuaeda. Müüris paiknev sepistatud peavärav taastati 1987. aastal.</span>


source: A
code: 23783
name: Kähri õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, traditsiooniline kolmeosaline  kellatorni ja apsiidiga, tahutud maakiviehitis. Kesktelje suhtes sümmeetriline. Torne 2 - kellatorn 4-tahulisel alusel 8-tahuline, telkkiivriga, teine väike sibulkiivriga. Akendel teravkaarsillused, tiibuks framuugiga. (õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)

Apostliku õigeusu kirikute arhitektuuriajalooline inventariseerimine, A. Pantelejev, 1987</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1900, tüüpprojekt.</span>


source: A
code: 23784
name: Partsi mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur ühekorruseline punasest tellisest ehitis. Kaetud viilkatusega. Hoone  pikale põhiosale on otstes risti liituvad hooned. Risthooned esifassaadis ei eendu. Hoone fassaadides liigendub tagasihoidlik vahevöö akende kohal ning karniis tellistest astmelise hammasfriisiga viilukolmnurkade all ning viilu külgedel.  Viilu nurkadel on madalad  eenduvad  ehistornikesed.  Mõlema fassaadi neljas kolmnurkviilus on igas kaks lakatubade akent. Põhikorruse aknad on kaetud kaarega sillusega ning ääristatud kitsa eenduva äärisega. Peauks asub esifassaadi keskel. Mille ees paikneb madala siilkatusega lahtine sammaspalkon, mille katust toetuvad lihtsad neljatahulised puittulbad.
(V.Ranniku "Mõisate esialgne ülevaade. Põlva maakond")</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Peahoone ehitatud 19.s. II poole lõpus.
Partsi 8-kl. Kool asus peahoones kuni 1960-70 ndateni, hiljem on peahoonet kasutatud kohaliku kolhoosi juurviljahoidlana.</span>


source: A
code: 23785
name: Partsi mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on omalaadne, ei asu vahetult peahoone ümber. Hoone asub kõrgendiku harjal ning ta on maastikku avatud kõikide fassaadidega. Hoone taga on laskuv terrassidega aed, kus on kasutatud dekoratiivpõõsastest hekke. Ka hoone ees on ettesõidutee ääristatud hekkidega. Peaukse ette on kujundatud poolkaarekujuline muldterrass, mis on samuti piiratud hekiga. Pargi puistu asub maantee ja peahoone vahel, künka jalamil hõreda istutusviisiga vahtratest ja tammedest, kuuskedest. Leidub ka regulaarseid  puuderidasid. Peahoone taga orus voolab Lutsu jõgi, mis on vesiveskiga paisutatud järveks. Tema kallastel on looduslikust metsast säilinud põliseid kaski ja mände. 
Pargis jäävad silma põlised pärnad. 
Pargis on inventeeritud 6 liiki okaspuid, 11 liiki lehtpuid ning 17 liiki lehtpõõsaid, valdavalt esinevad kodumaised liigid (nimekiri olemas 1990.a.). Parki inventeeriti 1990.a., mil koostati pargi dendroloogiline plaan.
allikas:"Pargiankeet 2002")</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park on segastiilis, pärineb 19. saj. lõpust.</span>


source: A
code: 23786
name: Peri mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist ja punasest tellisest, väheste akaavadega hoone on poolkelpkatusega ning kaetud lubikrohviga. Hoone esiküljel asub kolmeoasaline kaaristu, mille taga algupärased aidauksed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>18. sajandi teise poolde kuuluv ait on ehitatud tõenäoliselt 1777. aastal. Selle tunnistuseks on tuulelipu dateering.</span>


source: A
code: 23787
name: Peri mõisa park ja allee
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargi lähialade struktuur lähtub 18. sajandil välja ehitatud mõisa üldstruktuurist ja majanduslikest vajadustest. Tuumikala allub lääne-ida suunalisele peateljele ja sealt alguse saavale regulaarsusele, mis on raamistatud hoonete ja taimestusega. Pargi edelaosas asub pärnaallee, mis on seotud mõisa tuumikalaga. Regulaarset mõisa tuumikala ja põhjas
asuvat vabakujunduslikku pargiosa ühendab ovaalne 19. sajandile omane esiväljak. Esiväljakul on avatud ovaalne muruplats, mis on ääristatud tamme, vahtra, kuuse gruppidega. Esiväljakul kasvavad aktsentidena harilik tamm ja alpi seedermänd. Lääne-ida suunalisest peamaanteest lõunas, endisest karjakastellist idas, asus mõisa puuviljaaed, mida sai samuti pidada ühendavaks nn “lüliks” mõisatuumiku ja kaugemate, ümbritsevate maastikega. Mõisa peahoonest põhja viiv telg on ühendustrajektooriks põhjas asuva vabakujundusliku pargiosaga, kus domineerisid looklevad teed, kaunid vaated ürgoru suunas. Pargi teedevõrku on aegade jooksul muudetud, kuid üldine ülesehitus on jäänud samaks. Paljud teed on kinni kasvanud ning nende asukohta pole võimalik enam tuvastada. Kaunimad vaated on avanenud Peri ürgoru nõlvalt Peri oja suunas ja ümbritsevatele maastikele. Haljastatud ruumide vaatlusel võib välja tuua pargis erinevatest liikidest puude ridu, kaarjaid elemente, puude ringe, puugruppe, mis on seotud teedevõrgustiku ja avatud aasadega. 19. sajandile kohaselt on ka Peri parki toodud erinevaid eksootilisi puu- ja põõsaliike. 1981. aastal kasvas pargis 49 puu- ja põõsaliiki. Põhipuu liigiks vahtrad, pärnad, tammed, mänd. Introdutsentidest siberi ja amuuri nulg, euroopa lehis, kanada kuusk, alpi seedermänd ja valge mänd. (Peri mõisa pargi ja allee muinsuskaitse eritingimused, Maastikuarhitektuuri Büroo OÜ, 2010)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park on rajatud alates 19. sajandi teisest poolest kuni sajandi lõpuni, põhiliselt 19. sajandi viimasel veerandil von Lilienfeldi poolt.</span>


source: A
code: 23788
name: Peri mõisa viinaköök
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist kõrge korstnaga viilkatusega hoone, ehitatud 19. sajandil.  Hoonet iseloomustab dekoratiivne maakivi ladu. Viimane kasutus oli külaelanike laudad. Praegu seisab hoone tühjalt.

Viinaköögi kõrval asub teinegi säilinud mõisa abihoone, mis jääb muinsuskaitse all oleva pargi alale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated mõisa kohta pärinevad 1544. aastast, kui mõis kuulus Tödwenitele. 18. sajandil oli mõis Glasenappide valduses, vahetades seejärel korduvalt omanikku. 1863. aastal said mõisa viimasteks võõrandamiseelseteks omanikeks Lilienfeldid. Esinduslik barokne mõisasüda ehitati välja 18. sajandi lõpul. Mõisa puidust peahoone on hävinud ja selle asemele on Nõukogude ajal püstitatud majandikeskuse hoone. Viimase läheduses paiknev mõisa viinaköök on tõenäoliselt ehitatud 19. sajandi esimesel poolel või sajandi keskel. Viinaköögile on hiljem lisatud kõrgem tellistest korsten. Hoone otsa on olnud lisatud ka pikem puidust juurdeehitis, mis on tänaseks lammutatud. 2012. ja 2012 viidi hoone juures läbi restaureerimistöid, mille käigus taastati ja parandati maakivist seinu ning paigaldati uus kivikatus. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Perrist.</span>


source: A
code: 23789
name: Rosma vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrgel maakivisoklil asuv rõhtpalkidest puhasnurgaga, kelpkatusega hoone, ehitatud 1883. aastal, mida kinnitab sokli põhjaküljele monteeritud aastaarvuga kivi. Vesiveski ainsad väikeseruudulised aknad, nii seinas kui katuseuugis asuvad lõunaküljel. 1944. a. suvel õhkisid saksa väed sealsamas asuva maakivipostidega puitsilla, mille tulemusena kannatas ka vesiveski põhjasein, mis vajus loodist välja. Seina on stabiliseeritud seestpoolt kolme püstpalgiga  Veski seadmed, turbiin on töökorras. Vesiveski kompleksi kuulunud hoonetest on säilinud veel möldri elumaja ja hijaaegu remonditud laut.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated Rosma kohta on 1638. aastast. Küla hoonestus on koondunud vesiveski ümber. Praegune vesiveski on valminud 1883. aastal. 1930. aastatel ehitati hoone uuesti üles.</span>


source: A
code: 23790
name: Rosma vesiveski pais
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paisu ehitusmaterjalina on kasutatud maakivi, hiljem on kohati lagunenud paisu osasid tugevdatud betoonseguga. Pealt on maakivimüüritis sademete negatiivse mõju vähendamiseks kaetud betoonkattega. Tegemist on suhteliselt madala paisuga, mis on rajatud Peri ojale. Paisu laius on neli meetrit, vesiväravate kinnitamiseks on paigaldatud kolm posti karprauast. Üle paisu saab sinna asetatud pika laepaneeli abil. Paisu juurde kuulub maakivist veekanal, laiusega 3 meetrit. Aastail 2003- 2004 on omanik paisu ja veekanalit remontinud, et muuta see vettpidavaks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated Rosma kohta on 1638. aastast. Küla hoonestus on koondunud vesiveski ümber. Veski pais on rajatud 19. sajandi viimasel veerandil, tõenäoliselt koos vesiveski hoonega. Paisu remonditi Nõukogude perioodil. Viimased korrastustööd leidsid aset aastatel 2003 kuni 2005.</span>


source: A
code: 23791
name: Rosma vesiveski elamu
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike arhailise ilmega ristpalkelamu. Kaetud laastudest poolkelpkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated Rosma kohta on 1638. aastast. Küla hoonestus on koondunud vesiveski ümber. Vesiveski elamu on ehitatud 19. sajandil koos vesiveskiga.</span>


source: A
code: 23792
name: Rosma vesiveski laut
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtne maakivivundamendil ristpalkhoone. Kaetud laastudest viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated Rosma kohta on 1638. aastast. Küla hoonestus on koondunud vesiveski ümber. Vesiveski laut on ehitatud 19. sajandil koos vesiveskiga ja viimase juurde kuuluva elamuga. Hoonet on restaureeritud 2000. aastate alguses.</span>


source: A
code: 23793
name: Rosma küla elamu I tiibhoonega
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne väike puitelamu on kaetud poolkelpkatusega. Elamu on kokku ehitatud  ristuvate majandushoonetega nii et moodustub siseõu. Kõik hooned ona kaetud eterniitkatendiga katustega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated Rosma kohta on 1638. aastast. Küla hoonestus on koondunud vesiveski ümber. Elamu koos selle külge ehitatud tiibhoonega on ehitatud 1920. aastatel. Elamukompleksi kuuluvad veel kelder ja kaev.</span>


source: A
code: 23794
name: Rosma küla elamu I kelder
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, mõõtmetega 3x5m kelder on süvendatud orunõlvale, asudes elamust umbes 10m kaugusel. Keldri seinad on laotud maakivist, millele on valatud betoonist kaarlagi-katus,mis pealt kaetud murumättaga.  Keskelt toetavad betoonlage kaks nelinurkset betoonist valatud posti. Kelder on kaheruumiline, sisse pääseb betoontrepi kaudu, kasutatakse algsel otstarbel, toiduvarude säilitamiseks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated Rosma kohta on 1638. aastast. Küla hoonestus on koondunud vesiveski ümber. Kelder kuulub 1920. aastatel ehitatud tiibhoonega elamu juurde ning on valminud 20. sajandi esimesel poolel.</span>


source: A
code: 23795
name: Rosma küla elamu I kaev
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaevurõngad betoonist, kaevu sügavus neli meetrit. Puidust kaevuraketis taastatud vana eeskujul. Kaevust saab pere majapidamises vajamineva puhta vee.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated Rosma kohta on 1638. aastast. Küla hoonestus on koondunud vesiveski ümber. Kaev kuulub 1920. aastatel ehitatud tiibhoonega elamu juurde ning on valminud 20. sajandi esimesel poolel.</span>


source: A
code: 23796
name: Rosma küla kauplus- elamu II
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vesiveski vastas Peri oja paremal kaldal asuv ärklikorrusega puumaja.
Palkidest hoone on kaetud rõhtlaudisega.Maja akende rütm on aegade jooksul muutunud, säilinud on ka vanemat joont.Nõukogude perioodil paiknes hoones kauplus, lisaks oli osa ruume kasutusel korteritena.
Praegu elab majas üks elanik.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated Rosma kohta on 1638. aastast. Küla hoonestus on koondunud vesiveski ümber. Kauplus-elamu on tõenäoliselt valminud 1920. aastatel. Hoone juurde kuulub ka ait-kelder. Kauplus-elamu korrastati 2007. aastal.</span>


source: A
code: 23797
name: Rosma küla kauplus- elamu II ait-kelder
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ait on ümarpalkidest viilkatusega väiksem hoone, mille alla on hiljem rajatud kelder. Kasutusel panipaigana.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated Rosma kohta on 1638. aastast. Küla hoonestus on koondunud vesiveski ümber. Ait-kelder kuulub 1920. aastatel ehitatud kauplus-elamu juurde. Hoonest esimesena valminud aidaosa pärineb 19. sajandi lõpust. 20. sajandi algul lisati aidale pikendus, milles asusid laut, panipaigad ja puukuur. Sellest ajast pärineb ka algse aida alla rajatud betoonist kelder. Hoonet on 2000. aastate lõpus ja 2010. aastate alguses põhjalikult remonditud.</span>


source: A
code: 23798
name: Rosma küla elamu III
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Poolkelpkatusega (tänavalt vaadatuna) ärklikorrusega hoone, katuseuuk asub maja õueküljel. Tagaküljel lõpeb hoone viilkatusega. Akende algne ruudujaotus pole säilinud, aknad tänapäevased: kahe suure ruuduga. Palkseinad kaetud horisontaalselt paigaldatud laia voodrilauaga(18-20 cm).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated Rosma kohta on 1638. aastast. Küla hoonestus on koondunud vesiveski ümber. Elamu on ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi lõpus, kuid omandanud oma praeguse kuju 1920. aastatel.</span>


source: A
code: 23800
name: Otteni vesiveski veekanal sillaga
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Veekanal sillaga ehitatud maakividest ja  säilinud tänaseks ainult osaliselt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veskikompleks on tõenäoliselt rajatud 19. sajandi lõpus. Samast ajast pärineb ka vesiveski veekanal sillaga. Vesiveski on hävinud, kanal koos sillaga ei ole kasutuses.</span>


source: A
code: 23801
name: Otteni vesiveski pais
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahe suure kaaravaga  maakivist pais.  Kaaravad on valatud betoonist.
Paisule on paigaldatud palgist piire.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veskikompleks on tõenäoliselt rajatud 19. sajandi lõpus. Samast ajast pärineb ka vesiveski pais. Vesiveski on hävinud, pais on kasutuses jalgsillana.</span>


source: A
code: 23802
name: Otteni vesiveski ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Endisest aidahoone on suures osas hävinud, säilinud on uhke punasest tellisest võlvidega kelder, mida katab ajutine katus. Aidahoone on olnud maakividest, keldrisse sissepääs on ääristatud punaste tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski kompleks on rajatud 19. sajandi lõpus.</span>


source: A
code: 23803
name: Otteni vesiveski kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemis on historitsistliku maakiviehitisega. Hoone on kaetud plekk-kattega viilkatusega, millesse lõikavad tänapäevase lahendusega viiluga aknad. Avad ümbritsetud punastest tellistest sillustega. Hoone paikneb suurel maapinnakaldel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski kompleks on rajatud 19. sajandi lõpus.</span>


source: A
code: 23804
name: Kadaja talu elamu
type: Elamu
alt_id: 406
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tahutud palkseintega puhasnurgaga ehitis. elumaja ehitati 19. sajandi lõpus, 1906. elumaja laiendati. 1930- ndatel aastatel kaeti maja laudvoodriga ja värviti. Maja edelaotsa all on betoonist valatud kelder. Üks tuba on ehitatud välja pööningule. Katusekatteks eterniit, mis paigaldati 1967. Eterniit amortiseerumas. Aknad kuueruudujaotuse ja 19. sajandi sepishingedega. 2001. suvel tormiga sai kahjustada veranda,puu langes peale. Veranda remontis ehitusfirma "Kurmik". Kasutusel ka praegu elamuna.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kadaja talu hooned on rajatud 19. sajandi viimasel ja 20. sajandi esimesel veerandil. Elamu on suulise pärimuse järgi ehitatud 1906. aastal, tõenäoliselt 19. sajandi lõpus. Hoone välisviimistlust muudeti 1930. aastatel.</span>


source: A
code: 23805
name: Kadaja talu ait
type: ehitismälestis
alt_id: 406
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ait on kaheruumiline: vasakul pool riiete osa, paremal viljasalved.Ehitatud 1920- ndatel aastatel, tahutud palkseinad puhasnurgaga. Aida põrand hööveldatud laudadest, lagi servatud laudadest, talad nähtaval. Aida ukse ees mademed, aita kasutatakse panipaigana. Katus kaetud suure eterniitplaadiga. tähelepanuväärsed aidauksed koos sepalukkudega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kadaja talu hooned on rajatud 19. sajandi viimasel ja 20. sajandi esimesel veerandil. Kaheruumiline ait on ehitatud 1920. aastatel.</span>


source: A
code: 23806
name: Kadaja talu sepikoda
type: ehitismälestis
alt_id: 406
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub mäe veerul,loetakse talu vanemaks hooneks, ehitatud 1874, see aastaarv on kirjutatud ka musta värviga palgile. Tegu on ristnurgaga rõhtpalkehitusega.Sepikojal oli laudkatus, kuid 70-ndatel oli hoone katuseta,sarikate osa puudus,  praeguse perenaise Maimu Lutsari abikaasa paigaldas uued sarikad ja roovid ning katustas hoone eterniidiga.
Selle talu omanikud on sepaametit pidanud, praegugi on sepikojas veel nahast sepalõõts ja sepaääs ning separiistu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kadaja talu hooned on rajatud 19. sajandi viimasel ja 20. sajandi esimesel veerandil. Sepikoda on taluõue vanim ehitis. Hoone uksel on daatumiks 1874-94. Kadaja taluomanikud on pidanud sepaametit põlvest põlve. Sepikoda on kasutatud ka küla sepikojana.</span>


source: A
code: 23807
name: Kadaja talu tall-küün
type: ehitismälestis
alt_id: 406
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suuremahuline hoone on ehitatud aastal 1903.Lauda osa on olnud maakivist, sellest on säilinud seinad. Esisein ja tagasein on varisenud,need on vaja uuesti üles ehitada, kuna vasakpoolsele külgseinale toetub katusekonstruktsioon.Lauda põhjaotsas asub rõhtpalkseintega ja viilkatusega sealaut ehk tsiapaht.Tsiapaha ühe külje moodustabki maakivist sein, mille seisund on halb.Tsiapaht on kolme ruumiga ja väga madalate ustega, 1,50 m . Sealauda lagi ümarpalgist.
Lõuna suunas, maakivist laudaga ühe katuse alla jäävad püstlaudadest seintega, ilma laeta küüniruumid.Taluajal hoiti neis vilja ja masindati talvel. Veel edasi tulid talliruumid ja hoone lõunaotsa jääb laudseintega heinaküün. 2001. paigaldati hoonele läbilõigatud sidetalade asemele 2 metalltõmpi. Teostaja" Kurmik".
Preaegu paiknevad suures hoones vaid kanad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kadaja talu hooned on rajatud 19. sajandi viimasel ja 20. sajandi esimesel veerandil. Tall-küün on ehitatud 1903. aastal.</span>


source: A
code: 23808
name: Kadaja talu saun
type: ehitismälestis
alt_id: 406
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrgel kaldapealsel asuv saun on ehitatud 20. sajandi 20-ndatel aastatel. Tahutud palksein puhasnurgaga. Katusekatteks eterniit.Nõukogude perioodil on sauna esimene ruum  kohandatud auto hoidmiseks, garaažiks, uksed värvitud sobimatult roheliseks. Sauna esmasel otstarbel pererahvas ei kasuta, kasutatakse liha suitsetamisel. Pererahva saun  on kohandatud elumajja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kadaja talu hooned on rajatud 19. sajandi viimasel ja 20. sajandi esimesel veerandil. Saun on ehitatud 1920. aastatel.</span>


source: A
code: 23809
name: Kadaja talu ait-kelder
type: ehitismälestis
alt_id: 406
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ait-kelder asub jõeoru veerul, jäädes sepikoja ja sauna vahele, tegemist on pisema hoonega, mõõdud 2x4 meetrit. Viilkatusega hoone katusekatteks on eterniit.
Aidaosa on valmistatud ümarpalkidest, mis ulatuvad viilu lõppu välja.
Aidas säilinud mõningaid vanu, museaalse väärtusega talutöö vahendeid.

Keldri seinad on maakivist, võlvitud lagi vooderdatud tellistega.
Keldri uksed(2) algupärased.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kadaja talu hooned on rajatud 19. sajandi viimasel ja 20. sajandi esimesel veerandil. Ait-kelder on ehitatud tõenäoliselt 19. ja 20. sajandi vahetusel.</span>


source: A
code: 23810
name: Kadaja talu ait-kuur
type: ehitismälestis
alt_id: 406
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Üheruumiline ait ehk söömaait on ehitatud 19. sajandi 80-ndatel aastatel.Seinad ümarpalkidest, katus on hiljuti hoone säilitamiseks kaetud eterniidiga. Külgseina ette ulatuvad palgid moodustavasd mademetega ulualuse. Tähelepanuväärne on kalasabamustriga,sepanael-tega kinnitatud laudisega aida uks.
20. sajandi esimesel poolel ehitati aida otsa puukuur.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kadaja talu hooned on rajatud 19. sajandi viimasel ja 20. sajandi esimesel veerandil. Ait kuur on ehitatud 1880. aastatel. 20. sajandi esimesel poolel lisati hoone otsa puukuur.</span>


source: A
code: 23811
name: Kadaja talu küün
type: ehitismälestis
alt_id: 406
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitamise aasta 1902. Ümarpalkidest ristnurgaga täiskelpkatusega hoone, algselt laastukatus, praegu eterniit. Hoone koosneb rehetoast ja rehealusest. Rehetoas on säilinud maa- ja telliskividest laotud reheahi, reheahjul on valmistamise aeg:1909. Näha võib parrresid, neid on kokku 12. Rehealuse mõlemal küljel on kahe poolega väravad, otsas aganik.Väravad sepistatud hingedega.
Rehehoonet kasutati rehepeksuks ja lina töötlemiseks.
2001 aastal remonditi hoone kirdenurka, kus paigaldati ajutine puidust post, et toetada katuseräästast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kadaja talu hooned on rajatud 19. sajandi viimasel ja 20. sajandi esimesel veerandil. Küün on ehitatud 1902. aastal. Reheahi on valminud 1909. aastal.</span>


source: A
code: 23812
name: Räpina õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Räpina Sakaria ja Eliisabeti kirik. Klassitsistlik, pikliku üldkujuga, ladinaristikujulise põhiplaaniga, kellatorniga, keskkupliga ja apsiidiga ookerkollane/valge krohvitud tellishoone. Torne 2 - 4-tahuline telk+sibulkiivriga kellatorn ja poolsibulkiivriga ümartorn. Ikonostaas lihtne tõen. 19.s. keskpaigast.
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)

Kiriku ümber kirikuaed, madal maakivist , krohvitud piire nurgapostidega. Kirikuaia tagaosas matuseplatsid, üks neist Konstantin Pätsi perekonna liikmetega seotud.

Apostliku-õigeusu kirikute arhitektuuriajalooline inventariseerimine, A. Pantelejev, 1987.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algne, 18. sajandi keskpaigas ehitatud puitkirik põles 1813. aastal ning selle asemel ehitati uus kivikirik. Räpina õigeusukirik on ehitatud aastatel 1829-34. Kirikule on lisatud uus kellatorn 1911. aastal.</span>


source: A
code: 23813
name: Räpina õigeusu kiriku kogudusehoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Õigeusu kiriku kogudusehoone on ühekorruseline väljaehitatud katusekorrusega, kõrge viilkatusega krohvimata maakivi- ja tellishoone. Avadel on jõulised eenduvad tellisraamistused ja ehisviilud. Esifassaadi ilmestab eenduv kolmnurkfrontooniga keskrisaliit, millest kahele poole jäävad suured 20. sajandi teisel poolel lisatud puidust vintskapid. Räästa ja viilukolmnurga all lihtne telliskarniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Õigeusukoguduse hoone on ehitatud 19. sajandi II poolel, täiendavad juurdeehitused on ehitatud 20. sajandi II poolel.</span>


source: A
code: 23814
name: Räpina paberivabriku peakorpus
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Praegune peakorpuse hoone on ehitatud 1904. aastal. Hoonet iseloomustab korrektne tellisladu, telliskarniisid, katusel punasest tellisest tornikesed ja korstnad. Peakorpusele on külge ehitatud suured ehitusmahud, väga suurte gabariitidega vanapaberi ladu, silikaadkivist kahekordne kontoriruumide blokk. Peakorpuses asub ajalooline paberimasin, mis toodab praegugi paberit. Hoone omanik ja kasutaja on aktsiaselts Räpina Paberivabrik. Hoone õues paiknevad vabriku ajaloo ja tegevusega seotud hooned: 1. Tellispostidega metallitöökoda 2. Punasest tellisest abihoone 3. Laia välislaudisega puidust endine kontorihoone</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paberiveski rajamisega alustati 1728. aastal ja veski käivitati 1734. aastal. Mitmete täienduste järel sai  veskist 1865. aastal vabrik. Algset veskihoonet on korduvalt ümber ehitatud. Praegune paberivabriku peakorpus valmis 1904. aastal. Paberiveski rajaks peetakse Peeter I õukondlast Karl Gustav von Löwewoldi. 18. sajandi lõpul läks paberivabrik Vene riigi omandisse, kuid liikus seejärel taas eravaldusse. Veskist sai vabrik tänu tollase omaniku Peter Anton von Sieversi ja rentniku Emil Friedrich Scultze tegevusele. Algne paberiveski ja hilisem paberivabrik kuulusid Räpina mõisa juurde. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Rappin. Hoone on tänapäevani paberivabriku kasutuses.</span>


source: A
code: 23815
name: Räpina mõisa vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: 409
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vesiveski on kahekorruseline, massiivne krohvitud kivihoone. Hoone on kaetud poolkelpkatusega, mille kelba ja räästa all laiad krohvikarniisid. Aknad erineva suuruse ja kujuga. Katuse neljandal korrusel asub suur vintskap kottide tõstmiseks kotilaele. Säilinud originaaluksi ja mitmeid detaile mis väärtustavad üldkujundust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski on ehitatud 18. sajandi lõpus. (EA)</span>


source: A
code: 23816
name: Räpina mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 408
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hilisklassitsistlik hoone,  tiivad ja keskosa oli kahekorruseline, mida ühendasid ühekorruselised galeriid. Aastail 1935-1936 ehitati  hoone kogu ulatuses kahekordseks.
Hoone esinduskülg nelja sambaga portikusega on pööratud järve poole. Pargipoolsel fassaadil asub sepisvõrega trepp ja sammastele toetuv rõduplatvorm.
Välisseina pinda ilmestavad aknapealsed frontoonid ja karniisid.
Sisekujunduses on säilinud klassitsistlikke dekoorielemente.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Räpina mõis on rajatud juba 16. sajandil, siiski ei ole Põhjasõja eelsest puidust hoonestusest midagi säilinud, kuna need hävisid Põhjasõjas. Tänaseni säilinud mõisa peahoone on ehitatud aastatel 1836-47 kui mõis kuulus R.E. von Richterile. Aastatel 1935-36 ehitati hoone kogu ulatuses kahekorruseliseks.</span>


source: A
code: 23817
name: Räpina mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on pika maakivihoonega, millel enne ümberehitust 1975. aastal, on olnud 7 kõrge kaarega sissepääsu. Avade ümbrused olid ajastule omaselt raamistatud tellistega. Hoone poolkelpkatust  on kõrgemaks ehitatud, et kasutada nõukogude ajal aianduskooli sööklana. Vaatamata suurtele ümberehitustele, on maakivist kehand säilinud suures osas algses mahus ja algsel kujul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Räpina mõis on rajatud 16. sajandil, siiski ei ole Põhjasõja eelsest hoonestusest midagi säilinud, kuna need põletati Põhjasõjas. Mõisa tall-tõllakuur on ehitatud 19. sajandi keskpaigas. Hoone on ümber ehitatud 1975. aastal ja täielikult restaureeritud 2013. aastal. Hoones tegutseb Räpina loomemaja.</span>


source: A
code: 23818
name: Räpina mõisa aednikumaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Aednikumaja on ühekorruseline puidust keldrikorrusega hoone, mille seinapinnad on kombineeritud puidu ja krohviga. Hiljem hoonet juurdeehitusega pikendatud. Hoonel on plekk-kattega viilkatus, iseloomulikud arvuka ruudujaotusega aknad. Seinu katavad puitsõrestik ja viinamarjaväädid. Hoones paiknevad ametikorterid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Räpina mõis on rajatud juba 16. sajandil, siiski ei ole Põhjasõja eelsest hoonestusest midagi säilinud, kuna need põletati Põhjasõjas. Mõisa aednikumaja on ehitatud 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 23819
name: Räpina mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 408
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Räpina park asub Võhandu jõe käärus. Parki ümbritsev ala kuulub Peipsi äärsesse madalikku moodustades viljaka moreenpinnasega tasandiku. Reljeef pargis on põhiliselt tasane, ainult tagaväljakul on väike langus paisjärve suunas. Keskmise suurusega pargi eri osad on kujundatud erinevalt. Peahoone lähim ümbrus on kujundatud regulaarses stiilis, kaugemad osad aga vabakujunduslikult.  Park on selgelt 3 osaline:
I osa – peahoone tagune kõrghaljastusega raamitud regulaarne ehisaed, mis astanguliselt laskub järve suunas. Järve ääres on tugimüüriga piiratud puhkekoht. Peahoone juures kasvavad suured vanad pöetud elupuud vormelupuud: 2 silindri, 4 koonuse, 2 kerakujulist. Siin on ka pergolad roniroosidega. Peahoone tagune vaatetelg on suunatud üle paisjärve Räpina kirikule.
II osa – peahoone ees vabakujulistest teedest piiratud piklik esiväljak, mida raamivad kontrastsed üksikpuud ja puudegrupid, mille jalamil tihe, liigirikas põõsastik. Mida kaugemale mõisa peahoonest, seda õrnema, heledama ja isegi hallima lehestikuga istutusmaterjali on kasutatud. Nii saavutatud optilise efektiga mõjub pargiaas veelgi pikema ja suuremana, kui see tegelikult on. Väljak lõppes pikiteljel aknaga maastikku, siin avatud vaade paisjärvele. Peahoone rõhutamiseks on istutatud kitsavõralised siberi nulu grupid peahoone ette (sümmeetriliselt). Peahoone otsaväljakut ilmestab põlispärnadest ring. 
III osa – vabakujuline metsapargi osa ringteega vee piiril. Teda läbib väikeste väludega, peahoone eest alguse saav vaatetelg. Telje lõpus paisjärve ääres künkal on väike paviljon. Teede abil on see tihe, metsailmeline puistu jagatud osadeks. Pargi edelaosas, uue õppehoone kohal, on olnud ehiselementidega viljapuuaed. Eraldi park paisjärve teisel kaldal on olnud kirikul ja pastoraadil. 
Dendroloogia
Park on rajatud liigirikkana, hiljem pidevalt täiendatud. Nüüdseks on siin juba üle 300 liigi ja vormi okas- ja lehtpuid. Põhipuuliigiks on harilik pärn. Põlispuudest amuuri korgipuu, läiklehine pärn, hariliku jalaka püramiidvorm, põldjalakas. Ilusamad puud on siberi nulud esiväljakul. Palju on juurde istutatud haruldusi: sahhalini nulg, ameerika lehis jne.
Pargis on nahkhiirte elupaigad. Aastatel 1999-2008 leiti pargis  8 liiki nahkhiiri. Leitud liigid  Räpina pargis on põhja-nahkhiir,  veelendlane,  pruun-suurkõrv, tiigilendlane , pargi-nahkhiir, Nattereri lendlane, suurvidevlane, kääbus-nahkhiir. 
(allikas: Matti Masing „Eesti parkide nahkhiireline väärtus detektor-uuringute põhjal”,2009)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pargi rajamisega alustati 1856. aastal von Siversi poolt. Park on ümber kujundatud 1880ndatel aastatel tuntud baltisaksa aedniku Moritz Aleksander Walter von Engelhardti poolt. W. von Engelhardti peetakse 20. sajandi alguse Saksamaal Düsseldorfi aiakunstnike koolkonna rajajaks. 2002. aastal teostati pargis kujundusraiet.</span>


source: A
code: 23820
name: Räpina mõisa pargipaviljon
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Räpina mõisa pargipaviljon on 8 heleda toskaana sambaga rotund.Paviljon on kaetud madala kupliga, mille ääres lai puitkarniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Räpina mõisa paviljon on ehitatud 19. sajandil. 2011. aastal toimusid restaureerimistööd, mille käigus tulid sammastelt välja dateeringud aastatest 1847 ja 1862.</span>


source: A
code: 23821
name: Räpina kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 407
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Räpina Miikaeli kirik on hilisbarokne 1-lööviline krohvitud kivihoone. Barokse kiivriga W-torniga pikale kirikusaalile liituvad käärkamber ja trepikoda. Fassaade liigendavad liseenid, aknaid ümbritsevad ehispinnad ja koorilõpmiku raiddetailid.  Peafassaadil paiknevad allegoorilised skulptuurid, mis kuuluvad vene klassitsistlike skulptuuride ringi. Sisekujunduses domineerivad puitkonstruktsioonid sammastele toetuvad  oreli- ja külgväärid ning altarirõdu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene Räpina puukirik, mis hävis Põhjasõjas, ehitati 1630. aastal. Seejärel ehitati 18. sajandil uus puukirik. Praegune kivikirik valmis 1785. aastal, seda rekonstrueeriti 1882. aastal, kui kõrgendati W-fassaadi viiluosa võrra. 1885. aastal ehitati arhitekt Reinhold Gueleke projekti järgi barokne tornikiiver. 1857. aastal valmis orelirõdu ja 1871. aastal külgväärid  (ehitusmeister J.G. Mühlenhausen), 1882. aastal valmis hilisgootikast inspireeritud katuslagi. (EA)</span>


source: A
code: 23822
name: Räpina kirikuaed
type: ehitismälestis
alt_id: 407
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ruumikas plats on ümbritsetud  madala( kõrgus 1m) puitaiaga, mis värvitud roheliseks( lõunaküljel on kasutatud traatvõrgust piiret).  Aia maa-ala on lõuna- põhjasuunas välja venitatud.

Aias on peamiselt esindatud kõrghaljastus, tamm, pärn, vaher; kiriku peasissepääsu ala on kujundatud elupuude ja madalhaljastusega.
Aiateed on kruusa -ja mullakattega, aia tagumises nurgas(kagus) asub puukuur.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Räpina kirikut on esmakordselt mainitud 1630. aastal, kui ehitati esimene puukirik, mis hävis Põhjasõjas. Uus puukirik valmis 18. sajandil ja praegune kivikirik 1785. aasta. Hoone viiluosa kõrgendati 1882. aastal ning kirik sai uue tornikiivri 1885. aastal. Kirikuaia täpne rajamise aeg pole teada, kuid tõenäoliselt rajati see koos kirikuga. Kirikuaeda kolmest küljest ümbritsev aed on rajatud tõenäoliselt 19. sajandi lõpus või 20. sajandi alguses. Kirikukihelkonna ajalooline nimetus on Kirchspiel Rappin.</span>


source: A
code: 23823
name: Leevaku tellisevabriku korsten
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tartu - Räpina ja Põlva -Räpina teeristil asuv korsten on ehitatud 1923. aastal koos tellise põletamise hoonetega, kõrvalhoonete asukoht korstna ümbruses on praegugi  maastikus märgatav. Lühemat aega on Leevakul ka telliseid  toodetud.

Tellistest korsten asub nelinurksel jalamil, selle sisemusse ehitas kõrval asuva elamu peremees puitmaterjalist sauna, sauna kütmise suits väljub kõrge korstna kaudu. Korsten asub eraomaniku kinnistul, Räpina Vallavalitsus on organiseerinud korstna valgustamise.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Korsten ehitati 1923. aastal koos samas asunud tellisevabrikuga. Vabrikukompleksist on säilinud vaid kaitsealune korsten, kuid maastikus on loetavad ka kõrvalhoonete asukohad. Kohaliku tooraine sobimatuse tõttu telliste tootmiseks oli vabrik kasutusel vaid lühikest aega, mille järel ehitas kõrvalasuva talu peremees korstna sisemusse sauna, mis on kasutuses tänini.</span>


source: A
code: 23824
name: Rahumäe mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ühekorruselise kõrge soklikorrusega puithoonega. Osaliselt on välja ehitatud ka lakakorrus. Hoonel on eterniitkattega viilkatus. Soklikorrus lõhutud maakividest, mis on osaliselt krohvitud. Üks kolmandik hoonest on rajatud põhiosast nii esi- kui tagafassaadis kitsamana, millel II korruse tasandil asub lahtine rõdu. Hoone kitsamal osal on räästa all lai ja keeruka profileeringuga puitkarniis. Erineva kujuga aknad omavad laiu profileeringuga piirdelaudu.  Põhikorruse aknad on algselt olnud 6- ruudulise jaotusega. Peaukse esine eeskoda ja trepid on lagunenud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rahumäe mõisa peahoone on ehitatud 1870ndatel aastatel. Sellele on 20. sajandi alguses liidetud historitsistlik juurdeehitus. Endises mõisa peahoones oli 1940. aastani hobulaenutusjaama kontor, pärast sõda masina-traktorijaama kontor. Alates 1965. aastast oli hoone kasutusel Tartu Katseremonditehase tööliste elamuna.
(V.Ranniku "Mõisate esialgne ülevaade. Põlva maakond")</span>


source: A
code: 23825
name: Rahumäe mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on rajatud aastatel 1870-80 loodusliku puistu baasil. Hiljem on parki vähesel määral täiendatud. Park on vabakujuline, ainus regulaarne element on Räpina-Võru maanteelt parki suunduv allee, mis on osaliselt säilinud. Esiväljak on olnud ovaalne, väga avar muruplats, ääristatud sissesõiduteega. Tagaväljak on olnud sügav, avatud vaatega paisjärvele. Ka peahoonest põhjasuunas on olnud avatud vaade paisjärvele kohas, kus ta kõige laiem on olnud. Selle vaate teljele üle Võhandu on istutatud kontrastseid puudegruppe (lehis, seedermänd, vaher, pärn, tamm, kuusk). Pargi põhiosa on tihe, metsailmeline puistu, mida läbib jõega paralleelne jalgtee, millelt on aeg-ajalt avanenud vaated üle jõe maastikku. Puistu on tihe vastukaaluks ümbritsevale alale, kus laiuvad põllud. Puistu koosneb põhiliselt männist, lisandub kuusk, arukask, tamm, üksikud pärnad, vahtrad. Pargi peahoone poolne serv on põhiliselt kujundatud pärna, vahtra ja tammega. Park on keskmise liigirikkusega, esineb 53 liiki, põhipuuliik mänd, eksootilistest puudest vene lehis, palsaminulg.
(Pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rahumäe mõis eraldati Räpina mõisast 1873. aastal. Peahoone valmis 1880. aastatel. Samast ajast pärineb ka mõisa park. Alates rajamisest kuni võõrandamiseni kuulus mõis Sieverside aadlisuguvõsale. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Friedholm. Pärast võõrandamist kuni 1940. aastani oli peahoones hobulaenutusjaama kontor, pärast sõda masina-traktorijaama kontor. Alates 1965. aastast kasutati peahoonet Tartu Katseremonditehase tööliste elamuna. Kaasajal on mõisasüda koos pargiga eravalduses.</span>


source: A
code: 23826
name: Ruusa mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandi viimasel veerandil rajatud maakiviehitis.
Seinad on valmistatud lõhutud maakivist, nurgad, ukse-ja aknaavad on raamitud punase tellisega.
Korrektne müüriladu.
Nõukogude perioodil oli siin sovhoosi seemnekuivati, praegu seisab hoone enamalt jaolt kasutamata; vähesel määral kasutab hoonet kohalik kool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varasemad kirjalikud andmed mõisa kohta pärinevad 1730. aastast. Täpsemad teated mõisast on 19. sajandi algusest. Kogu järgneva sajandi oli mõis peamiselt abimõisa staatuses. Mõisasüda on rajatud 19. sajandil. Kõrvalhooned on valminud 19. sajandi viimastel kümnenditel. Mõisa ajaloolise saksakeelne nimetus on Rusa. Pärast maareformi läks mõisasüda eravaldusse. 1940. aastal moodustati Ruusa riigimõis, olles samas staatuses ka Saksa okupatsiooni ajal. 1944. aastal rajati Ruusa sovhoos.</span>


source: A
code: 23827
name: Ruusa mõisa tall-tõllakuur väravapostidega
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakiviehitis, osaliselt puitehitis on püstitatud 19. sajandi II poolel. Tallil puuduvad aknad, valguse saamiseks on katusele rajatud pikk rida aknaavasid. Hoone edelapoolne osa on ehitatud puidust. Suur hoone seisab kasutuseta. Tall-tõllakuuri lähedal asuvad kõrged väravapostid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varasemad kirjalikud andmed mõisa kohta pärinevad 1730. aastast. Täpsemad teated mõisast on 19. sajandi algusest. Kogu järgneva sajandi oli mõis peamiselt abimõisa staatuses. Mõisasüda on rajatud 19. sajandil. Kõrvalhooned on valminud 19. sajandi viimastel kümnenditel. Mõisa ajaloolise saksakeelne nimetus on Rusa. Pärast maareformi läks mõisasüda eravaldusse. 1940. aastal moodustati Ruusa riigimõis, olles samas staatuses ka Saksa okupatsiooni ajal. 1944. aastal rajati Ruusa sovhoos.</span>


source: A
code: 23828
name: Ruusa mõisa saun
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kelpkatusega väiksem maakivihoone on ehitatud 19. sajandi II poolel. Nurgad ja avad on vormistatud punase tellisega. Praegu hoonet ei kasuatata, viimati hoidis sovhoos siin lihatooteid.
Sauna kõrvale jääb mõisaaegne maakivikelder. 
Algselt sovhoosi kontor, praegune koolimaja on ehitatud mõõdutundeta mälestisele liiga lähedale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varasemad kirjalikud andmed mõisa kohta pärinevad 1730. aastast. Täpsemad teated mõisast on 19. sajandi algusest. Kogu järgneva sajandi oli mõis peamiselt abimõisa staatuses. Mõisasüda on rajatud 19. sajandil. Kõrvalhooned on valminud 19. sajandi viimastel kümnenditel. Mõisa ajaloolise saksakeelne nimetus on Rusa. Pärast maareformi läks mõisasüda eravaldusse. 1940. aastal moodustati Ruusa riigimõis, olles samas staatuses ka Saksa okupatsiooni ajal. 1944. aastal rajati Ruusa sovhoos.</span>


source: A
code: 23829
name: Toolamaa mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone soklikorrus on kivist, põhikorrus ja mansardkorrus puidust. Viimistluseks on kasutatud püstlaudist, dekoratiivse osa moodustavad puidust karniisid. Hoonest võib leida  arvukalt algupäraseid uksi, kaks algset treppi, algupärast sisekujundust ja maalinguid. Maalingud on halvas seisus. 
Hoonet kasutatakse kahe pere eluruumidena, katusekorrus on tühi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Toolamaa mõis eraldus Räpina mõisast iseseisvaks majandusüksuseks 1810. aastal. Härrastemaja ehitusaeg on 18. sajand, kõige varasem ehitusjärk ulatub 17. sajandisse.</span>


source: A
code: 23830
name: Toolamaa mõisa kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone fassaad on barokse portaaliga. Kelder on kaheruumiline, keldrisse pääseb kummastki hoone otsast. Kelder on võlvitud laega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kelder on ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 23831
name: Toolamaa mõisa moonakatemaja-tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühele frondile ehitatud ühekordne kivihoone. Tall on õhukese krohvikihiga maakiviehitis. Hoonet katab (algselt laastkatendiga) poolkelpkatus, millel poolviilu all kitsas astmeline räästakarniis. Otsaviil laotud tellistest ning krohvitud, siia avanevad ka lakatubade aknad. Hoone esifassaad  on aga kogu ulatuses sügavalt taandatud, katuseräästast toetav rõhtpruss toetub krohvitud tellistest 4 ümarsambale.
Järgnev tõllakuuriosa on hilisem.  Sellele järgneb elamuosa, mille seinad on krohvitud maakividest, avade külgedel ja karniisis kasutatud ka tellist.  Hoonet katab tõllakuurist veidi madalama harjaga poolkelpkatus. Hoone keskteljel on seinapind kergelt taandatud. Seal paiknev uks on ääristatud kahe pilastriga ja kroonitud seinapinnast eenduva kolmnurkfrontooniga.
Moonakatemaja kasutatakse elamuna ja tallide osa abiruumidena.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Toolamaa mõisa moonakatemaja-tall on erinevatest hoonetest koosnev pikk ehitis, mis on ehitatud erinevatel aegadel. Tall pärineb arvatavasti 19. sajandi lõpust ning elamu 19. sajandi keskpaigast.</span>


source: A
code: 23832
name: Toolamaa mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitatud 19. sajandil, paikneb loode-kagusuunaliselt, arhitektuuristiililt sarnane kõrvalasuva viinaaidaga.
Väiksemat tüüpi viilkatusega hoone, mille seinad on valmistatud maakivist,ka on kasutatud nurgapostide ladumisel ja avade vormistamisel punast tellist.
Algsed aknaavad on hilisemal ajal kinni müüritud. Nõukogude perioodil kasutati kõrvalasuva piiritusetsehhi hiljem konservitehas garaažina, hetkel kasutuseta.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varem abimõisa staatuses olnud mõis rajati iseseisvana 1810. aastal. Oluliselt varasemast ajast pärineb mõisa peahoone, mille varasem ehitusjärk ulatub 17. sajandisse ning põhimaht 18. sajandisse. Mõisa sepikoda on ehitatud 19. sajandil. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Tolama.</span>


source: A
code: 23833
name: Toolamaa mõisa viinaait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viinaait on väike, klassitsistlik, krohvitud  maakivihoone, mis on kaetud laastukattega poolkelpkatusega. Katusel poolviilu all ja fassaadil profileeritud telliskarniis. Nurkadel tellistest laiad nurgaliseenid. Esifassaadi kujundavad tellistest paaris pilastrid kahel pool peaust. Ka avad markeeritud tellisäärisega ja eenduva lukukiviga. Uks laudistatud ruutkalasabamustris voodriga.  Hoone all asub kelder, kuhu viib eeskoda hoone otsast. Trepiruumi katab viilkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Toolamaa mõis eraldus Räpina mõisast 1810. aastal. Mõisa puidust peahoone pärineb tõenäoliselt 18. sajandist, tõenäoliselt leidub ka vanemaid, 17. sajandist pärit olevaid hooneosasid. Mõisa viinaait on ehitatud arvatavasti 19. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 23834
name: Võõpsu õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Võõpsu Püha Nikolai kirik. Kahekorruseline ristkülikukujulise põhiplaaniga valgeks krohvitud poolkelpkatusega telliskivihoone. Hoone räästaalusel alal on tellistest hammaskarniis, varem oli hoonel ka harjatorn. Interjööris on seinad krohvitud, kaetud õlivärvi ja tapeediga. Ikonostaas lihtne ja tagasihoidlik. Kirikuruum koosneb laia kaaravaga ühendatud kahest ruumist. Selle hoovipoolne aken on kinni müüritud, tänavapoolse akna asemel on olnud laiem ava. Ülemisel korrusel asub elukorter. Hoones on algupärast säilinud ainult seinad, telliskarniisid, põrand, väravapost, osaliselt akna- ja uksepiidad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1865. aastal, esialgselt see oli kaupmehe M. P. Rõžovi maja. 1872. aastast oli seal õigeusu kool ja palvemaja. 1916. aastast jäi hoone ainult palvemaja kastutuuse. 1932. aastal ehitati juurde ka laut ja küün, 1936. aastal väike kellatorn ja uus katusekate. 1953. aastal tehti uus ikonostaas. 1996. aastal toimusid katuse remonditööd.</span>


source: A
code: 23835
name: Krüüdneri mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krüüderi mõisa park on vabakujunduslik, esiväljak oli väike ning tugeva kaldega paisjärvele. Kujundatud oli kõrgete dekoratiivsete põõsaste ja mägimänniga, et oleks avatud vaade paisjärvele. Sellisel kujul ei ole park tänaseks säilinud. Tagaväljak on sügav, ääristatud ümarate vabakujuliste eriliigiliste kontrastsete puudegruppidega (tamm, pärn, nulg, lehis, elupuu), mis seovad parki parkmetsaga, mis ühendab Krüüdneri paisjärve Kangro järvega. Kui pargi osas on valitsevaks puuliigiks pärn, siis parkmetsas on valitsevateks liikideks kuusk ja mänd. Parkmetsa on ilmestatud nulu, lehise, pärna, ja tamme gruppidega, eriti on neid kasutatud puistu äärealade kujundamisel. Järvi sidus parkmetsas vabakujuline teedevõrk. Teedelt avanesid vaated Kangro järvele. Tänaseks on teedevõrk hävinenud ning parkmets on kaotanud oma kujundusliku külje tiheda loodusliku uuenduse ja põõsarinde tõttu. Park on keskmise liigirikkusega. Põhipuuliik pargis on harilik pärn, parkmetsas kuusk ja mänd. Huvitav on vana mägimänd, mis on ligikaudu 80 aastane, kuid pole kõrgem kui 3m. Mägimänni tüvi on 3 haruline, poolroomav, harude diameetrid 20 cm. (Pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Krüüderi mõisa park on suures osas rajatud 19. sajandi lõpus Conrad von Maydelli poolt.</span>


source: A
code: 23836
name: Krüüdneri mõisa pargisild
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suure, maakividest täitega ja kahe tellistest kaarvõlviga sillaga. Maanteesild läbib mõisakompleksi ja on 2017. aastal taastatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1547. aastal. Peahoone oli 19. sajandi alguses ehitatud puitehitis, mis lammutati 1970. aastatel. Mõisa park rajati 19. sajandi II poolel, 19. sajandi keskpaigas on ehitatud ka mõisa pargisild.  Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Krüdnershof.</span>


source: A
code: 23837
name: Krüüdneri mõisa veskisild vesiveski varemetega
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahe läbivooluavaga veskisild, sillakaared valmistatud lõhutud maakivist,külgedelt tugevdatud maakivi kindlustusega. Silla peal 3 nelinurkset graniidist posti, mis ühendatud metallvardaga moodustades silla piirde.

Vesiveski varemed on säilinud katkendina, loetleda võib kokku 10 müüriosa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1547. aastal. Peahoone oli 19. sajandi alguses ehitatud puitehitis, mis lammutati 1970. aastatel. Mõisa park rajati 19. sajandi II poolel. Tänaseks varemeis vesiveski koos veskisillaga on ehitatud 19. sajandil. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Krüdnershof.</span>


source: A
code: 23838
name: Krüüdneri mõisa õlleköögi keldrid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Õlleköögi keldrid on suuresti säilitanud oma algse ilme. Tegemist on  
Hoonel on eterniitkattega viilkatus ning seinad laotud maakivist, avad on vormistatud punase tellisega. Suurem kelder on nõukogude perioodil silikaatkividega mõnevõrra kõrgemaks ehitatud ja kaetud betoonlaepaneelidega, saanud ka uue sissepääsu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1547. aastal. Peahoone oli 19. sajandi alguses ehitatud puitehitis, mis lammutati 1970. aastatel. Mõisa park rajati 19. sajandi II poolel. Mõisa õlleköögi keldrid on ehitatud 19. sajandil. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Krüdnershof.</span>


source: A
code: 23839
name: Krüüdneri mõisa õllemeistri elamu
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Õllemeistri elamu on viilkatusega puithoone, mis asub paisjärve kaldal ning toetub järvepoolses küljes kõrgele maakivivundamendile. Siit avaneb ka sissepääs maja keldrisse. Hoone palkseinu katab lai (18-20cm) värvimata horisontaalne voodrilaud. 1933. aastal on ehitatud maja edelaossa juurdeehitus. Hooviküljel asunud veranda asemel on samas mahus ehitatud sõiduauto hoiupaik. Maja kasutatakse ka praegu elamuna.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1547. aastal. Peahoone oli 19. sajandi alguses ehitatud puitehitis, mis lammutati 1970. aastatel. Mõisa park rajati 19. sajandi II poolel. Õllemeistri elamu on ehitatud 19. sajandil. 1933. aastal on majale lisatud juurdeehitus. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Krüdnershof.</span>


source: A
code: 23840
name: Krüüdneri mõisa talli varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krüüderi mõisa tall on olnud maakivist hoone, punastest tellistest vormistatud avadega. Praeguseks ajaks on tallihoonest säilinud varemed, mille elumajapoolne osa on katustatud. Talli kirdeotsas on säilinud maakivihunnik, mis on II maailmasõjas hävinud meierei jäänused. Talli varemete taha, põhja-loodekülge, mõisa kaitsevööndisse jäävad mõisa maakivist piirdeaia katkendid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1547. aastal. Peahoone oli 19. sajandi alguses ehitatud puitehitis, mis lammutati 1970. aastatel. Mõisa park rajati 19. sajandi II poolel. Mõisa tall ehitati 19. sajandil. Pärast maareformi kasutati hoonet lauda ja garaažina. 1939. aastal lisati hoonele juurdeehitus, mida kasutati sealaudana. Tallihoone katus hävis 1937. aastal tulekahjus, kuid taastati peagi. Kolhoosiajal lasti katusel laguneda, mille järel on hoone varemeis. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Krüdnershof.</span>


source: A
code: 23841
name: Krüüdneri mõisa moonakatemaja 1
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Moonakamaja on ehitatud 19. sajandil ja on üks väheseid säilinud Krüüdneri mõisa kivihooneid.Poolkelpkatusega hoone on lihtsa põhiplaaniga,  kahekordne ehitis. Remondi käigus on maja saanud uue plekkkatuse( tehases valtsitud plekk). . Seinad on maakivist, fassaad on kaunistatud seina "tikitud" väikeste kivikestega. Kunagi on maakivi seinu tugevdatud tõmbitsatega. Hoonet kasutatakse praegusel ajal elumajana.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1547. aastal. Peahoone oli 19. sajandi alguses ehitatud puitehitis, mis lammutati 1970. aastatel. Mõisa park rajati 19. sajandi II poolel. Moonakatemaja on ehitatud 19. sajandil. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Krüdnershof.</span>


source: A
code: 23842
name: Krüüdneri mõisa moonakatemaja 2
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ühekorruselise maakiviehitusega. Seinad maakivide vahelt laialt krohvitud ja dekoreeritud kivikillustikuga. Hoone on kaetud poolkelpkatusega, mille algne katend oli laast. Katuse üleulatuv räästas on lõpetatud puidust tuulekastilaadse räästakarniisiga, poolviilu külgedel aga tormilauaga. Aknaid raamivad laiad krohvitud äärised.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. sajandi keskpaigas. (V. Ranniku "Mõisate esialgne ülevaade. Põlva maakond")</span>


source: A
code: 23843
name: Maaritsa õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ehitatud historitsistliku tüüpprojekti järgi. Kirik on traditsiooniline, kolmeosaline, ladinaristikujulise põhiplaaniga, viiekupliline, algselt krohvitud tellisdekooriga maakivihoone. Kesktelje suhtes sümmeetriline. Torne on 6 - kellatorn 4-tahulisel alusel ümartorn, teised ümartornid,  sibulkiivriga. Fassaadid liigendamata, tornid tellistest, ümar- ja poolümarakendega ning tiibuksega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maaritsa õigeusu kirik on ehitatud 1873. aastal.</span>


source: A
code: 23844
name: Pikajärve mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Juugendstiilist kantud 2-kordne poolkelpkatusega krohvitud kivihoone. Hoone meenutab Heimat-stiilis villasid, mis toona ka siinsetes linnades kohata võis. Fassaadid on liigendatud mitmete suurte täiskõrguseni ulatuvad risaliiditaolised verandadega, mis paiknevad nii esi- kui tagafassaadis, katusel eenduvad erisuurusega ärklid. Alumise korruse maakividest seinu kaunistavad laiad krohviraamistused ja nurgarustika. Teine korrus krohvitud. Ruumilahendus lähtub keskkoridorist. Interjööris säilinud seinatahveldisi, kasettlagesid, ahi. Seinad olid kaetud trafarettmaalingutega. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pikajärve mõisa peahoone on ehitatud 1908 aasta paiku, ajastule iseloomuliku linnaelamu laadis.</span>


source: A
code: 23845
name: Pikajärve mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, ca 3,5 ha suurune park rajati Muellerite poolt ajastule tüüpilise maastikupargina, kus aluseks võeti reljeefi tõusud ja langused, olemasolev taimestik ja looduslikud veekogud. Kogu kujundus aktsentreeriti Pikajärve järvele. Algselt oli parki kujundatud looklevad teed ja rajad. Süvendatud mitmed tiigid ja veejooksud vastavalt reljeefile. Säilinud on veel kivimüüritised omaaegsetest tammidest. Rahvasuu kõneleb kaarsillast, lehtlatest ja ujumiskohtadest kuhu viisid trepid. Tagaväljakul on loetavad neli terrassitasandit ja jalgradade kohad. Kogu lahendus toetub Pikkjärvele, kuhu avanesid avatud vaade künka harjal asuvast peahoonest. Peahoone esine on kujundatud rondeelina, mis tänaseks alana küll taastatud kuid kujunduslikult ebatüüpiline. Rohkesti täiendati parki 1930ndatel aastatel, seejärel 1940ndatel ning kaasajal peale tormimurde. Puud paiknevad pargialal rühmiti või kõrvalhooneid sulgeva ribana. Kasutatud on tammi, lehiseid, vahtraid ja nulgi. Pargis asub mälestuskivi teleajakirjanikule Valdo Pant, kes on sündinud Valgjärve vallas tamme koolimajas. (Marksi Projekt, Pargi eritingimused, 2007)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Preguse ilme on park saanud ilmselt 20. sajandi alguses. istutused tehti ka 1940. aasta paiku. Suured tormid laastasid parki 2002. ja  2005. aasta veebruaris, kus hävis enamus põlispuid, mistõttu on täiendavaid istutusi tehtud ka kaasajal.</span>


source: A
code: 23846
name: Pikajärve mõisa aitkuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne, osaliselt kahekordne lõhutud maakividest hoone.  Kaetud viilkatusega.  Elamu osal laudkarniisid,  kuivati osal  räästad üleulatuvad. 
Akendel kergelt eenduvad telliskiviäärised, akende sillused lameda kaarega. Uste suure kaarega äärised on krohvitud. . Aida ja kuivati seinal akende kohal lai tellistest vahevöö.  Osa hoonest kallerdatud</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. sajandi keskpaigas. 
(V. Ranniku "Mõisate esialgne ülevaade. Põlva maakond")</span>


source: A
code: 23847
name: Pikajärve mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on pooleldi maapinnal asuva kõrge muldega suurema keldriga. Keldri otsasein on laotud lõhutud maakividest. Segmentkaarne sissepääs ja ümarkaarsed aknaavad on ääristatud tellistest sillustega. Kahepoolsel uksel suured sepishinged. Keldrit katab eterniitkattega viilkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Historitsisliku kujundusega kelder on ehitatud 19. sajandi teises pooles. (V. Ranniku "Mõisate esialgne ülevaade. Põlva maakond")</span>


source: A
code: 23848
name: Pikajärve mõisa laut
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on lõhkumata maakividest hoone. Hoone ajaloolisele mahule on risti juurde liidetud hilisemad juurdeehitused. Algset massiivset hoonet on katnud laastkatendiga poolkelpkatusega, käesoleval ajal katab hoonet kivikatus. Kelbakolmnurga ning räästa all on lihtne laudkarniis. Segmentkaarsed aknad raamitud tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. sajandi keskpaigas. 
(V. Ranniku "Mõisate esialgne ülevaade. Põlva maakond")</span>


source: A
code: 23849
name: Pikajärve mõisa linnumaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on väikse puithoonega, mille seinu katab horisontaallaudis. Hoonel on eterniitkattega viilkatus. Hoone ühes otsas asub juurdeehitusena saun, teises otsas madal kuur. Linnumaja on eluhooneks kohandatud ilmselt 20. sajandi teisel poolel, siis ehitatud ka kõik juurdeehitused. Elamu aknad on uued, ukse ees asub kinnine eeskoda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pikajärve mõis eraldati Valgjärve mõisast 1749. aastast. Alates 1873. aastast kuni võõrandamiseni kuulus mõis Muelleride aadlisuguvõsale. Mõisa peahoone valmis 1908. aastal. Samast ajast pärinevad ka enamik mõisa kivist kõrvalhooneid. Linnumaja on tõenäoliselt valminud mõnevõrra hiljem. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Langensee, mis tuleb kõrval paikneva järve nimest. Nõukogude perioodil on hoone kohandatud elamuks. Sellest perioodist pärinevad ka kõik juurdeehitused.</span>


source: A
code: 23850
name: Pikajärve mõisa tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ühekorruselise maakiviehitusega. Seinad maakivide vahelt laialt krohvitud ja dekoreeritud kivikillustikuga. Kaetud viilkatusega. Avad markeeritud punasest tellisest sillutistega, hoone aknad on ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. sajandi teises pooles. (V. Ranniku "Mõisate esialgne ülevaade. Põlva maakond")</span>


source: A
code: 23851
name: Pikajärve mõisa teede piirdepostid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Graniitpostid on ajalooliselt palistanud sissesõiduteed Pikajärve mõisa. Kokku on alles maapinda paigaldatuna 7 piirdeposti. Üks post kasutatud saun-elumaja juures istepingiks, 4 piirdeposti ootavad kohale paigutamist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pikajärve mõis eraldati Valgjärve mõisast 1749. aastast. Alates 1873. aastast kuni võõrandamiseni kuulus mõis Muelleride aadlisuguvõsale. Mõisa peahoone valmis 1908. aastal. Samal perioodil ehitati välja kogu mõisasüda. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Langensee, mis tuleb kõrval paikneva järve nimest.</span>


source: A
code: 23852
name: Valgjärve mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kahest hoonest koosneva ehitisega, kus vanemale aidahoonele on hiljem risti juurde liidetud kuivati. Ait on maakividest krohvimata hoone, hoonet katab eterniitkattega kelpkatus. Ehitise keskteljelt eendub  lahtine sammasportikus, mille laudadest kolmnurkfrontooni kannavad 4 tellistest krohvitud sammast. Kuivati on ehitatud lõhutud maakividest. Peal madala kaarega avad ääristatud hambuvate tellistega. Hoonet katab viilkatus. Ukse kohal väike laastkatendiga varikatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ait on  arvatavasti ehitatud 19. sajandi teisel poolel, kuivati 19. sajandi lõpus. (V. Ranniku "Mõisate esialgne ülevaade. Põlva maakond")</span>


source: A
code: 23853
name: Valgjärve mõisa moonakatemaja varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Moonakatemaja ehitusaeg on 19. sajandi II pool. Hoone on olnud poolkelpkatusega, maakivist, avad vormistatud punase tellisega.
Hoone põhjapoolne osa, umbes pikkusega 10m on katustatud, eterniitkate. Selle külge on  kolhoosiajal ehitatud pikk silikaadist
teravilja hoidla.

Moonakamaja lõunapoolne ots on varemetes, püsti on vaid kahekordne esisein aknaavadega. Proua Jõela ütlusel oli kolhoosi tsivvilkaitse õppuste ajal  hoone kokku lastud.

Hoone katustatud osas asub elektriline jahuveski.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esimest korda mainitud 1553. aastal. Mõisasüda ehitati välja 19. sajandil. Moonakatemaja ehitati tõenäoliselt 19. sajandi teisel poolel. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on kõrvaloleva järve järgi Weissensee. Hoone on osaliselt varemeis. Katustatud osa on kohandatud jahuveskiks.</span>


source: A
code: 23854
name: Valgjärve mõisa puukuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone ehitusaeg on 19. sajandi II pool. Hoone peamiseks väärtuseks on oskuslikult ja kaunilt kujundatud maakivi-tellispostid. Neli nurgaposti ja 2 ukseposti. Hoone tagakülje vasakus nurgas on ka pikem jupp makivimüüri. 
Hoone on viilkatusega, seinad on kaetud puitlaudisega, kasutusel aidana, teine ruum kanade pidamiseks.
Hoone taha, väidetavalt mõisaaegse sealauda vundamendile on ehitatud tuhaplokkidest töötuba.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esimest korda mainitud 1553. aastal. Mõisasüda ehitati välja 19. sajandil. Puukuurina kasutusel olnud majandushoone on tõenäoliselt ehitatud 19. sajandi teisel poolel. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on kõrvaloleva järve järgi Weissensee.</span>


source: A
code: 23855
name: Kiidjärve vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: 410
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kiidjärve vesiveski ehituseks vajaminevad tellised valmistati mõisa telliselöövis kohalikust toorainest. Tegemist oli Eesti ühe suurima ja võimsama vesiveskiga. Veski on lühemate pausidega toiminud 1990ndate aastateni. Seetõttu on ka veski sisustus säilinud ja heas korras. Kiidjärve vesiveski on neljakorruseline hoone, mis asub kõrgel tahutud maakivist vundamendil. Hoone seinad on laotutud punasest tellisest puhta vuugiga. Välisviimistluses tõuseb esile telliste dekoratiivladu ( karniisid, nurgad ja aknaavad). Hoonel on plekk-kattega viilkatus. Aknad on juugendliku kujundusega, olles ülaosas väikeseruudulise jaotusega, allosas neljase ruudujaotusega. Neljanda korruse segmentkaarsed aknad on terves ulatuses väikeseruudulise jaotusega. Veski jõepoolsesse külge on hiljem juurde ehitatud kahekorruseline eterniitkattega alajaamahoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski on ehitatud 1914. aastal. Jahuveskiga samasse kompleksi kuulus ka teiselpool jõge paiknenud saeveski, mis hävis 1962. aastal tulekahjus. Veski kuulus ajaloolise Kiidjärve mõisa juurde, mille ajalooline nimetus oli Kiddijerw. Veski töötas kuni 1979. aastani. Aastatel 1987-88 ehitati veskile uus pais ja 1991. aastal alustas veski uuesti tööd. Veski seiskus uuesti 1990. aastate keskel. Veski katust remonditi 2002. aastal.</span>


source: A
code: 23856
name: Kiidjärve mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on lõhutud maakivist hoonega, mille nurkasid ning aknaavasid on rõhutatud hammaslõikeliselt laotud punase tellisega Hoonel on savikivi kattega viiklatus, ning hoone paremal otsal asub massiivne punastest tellistest laotud kuivatikorsten.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa ait-kuivati on ehitatud 19. ajandi lõpus või 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 23858
name: Pääsna vesiveski elamu
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Puidust hoone on eterniitkattega poolkelpkatusega, seinad kaetud püstlaudvoodriga, värvitud punaseks, nurgad rõhutatud valge värviga. Hoonel on juugendliku kujundusega ehitusaegsed aknad, ülaosast väikeseruudulise jaotusega. Majas on köök ja 3 tuba, laed on krohvitud ning seinad kaetud tapeediga. Välisuks on põõnadega ja siseuksed on  tahveluksed. Maja kõrval asub abihoone ja kelder, veskikompleksi laut-kuur on täielikult amortiseerunud. Uute hoonetena on elamust umbes 40 m kaugusele on rajatud palkidest saun ja grillimiskoht.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pääsna vesiveski kompleks on rajatud 1920. aastatel. Veski kuulus Valtsoni talu juurde. Veski ehitajaks ja esimeseks möldriks oli talu peremees Kaarel Valtson, hiljem Hans Valtson. Veski töötas viimati 1950. aastatel ning tänaseks on veskihoone hävinud. Veskikompleksi kuuluv elamu on ehitatud 1922. aastal.</span>


source: A
code: 23860
name: Viira vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viira vesiveski on viilkatusega ja laastukattega, kõrgel kivisoklil tahutud palkidest hoone. Veski vastas asub liivakivi paljand- Viira veskimüür. Lisaks põhihoonele kuulub vesiveski juurde varjualune laualõikuseks ja laastulöömiseks. Säilinud on töökorras veski sisseseade, kuid ilma turbiinita.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene vesiveski ehitati 19. ja 20. sajandi vahetusel ning kuulus Viira mõisa juurde. Veskit uuendati 1910. aastal. Hoone põles 1936. aastal ning uus vesiveski valmis samal kohal 1937. aastal. Viira mõisa algne saksakeelne nimetus oli Wiera. 1920.-30. aastatel oli tegemist taluveskiga.</span>


source: A
code: 23861
name: Viira vesiveski elamu
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Eterniitkattega viilkatusega maja on ehitatud vesiveskiga ühel ajal, 1936. aastal. Elumaja koos kõrvalhoonetega (saun, kuur) paikneb Võhandu jõe paremal kaldal, vesiveskist edela poole. Hoone asub maakivist vundamendil, palkseinad on kaetud püstvoodriga, uued aknad on kahe ruudujaotusega või ilma jaotuseta. Majas on 4 tuba ja köök. Hoone on ka praegu kasutusel elamuna.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene vesiveski ehitati 19. ja 20. sajandi vahetusel ning kuulus Viira mõisa juurde. Veskit uuendati 1910. aastal. Hoone põles 1936. aastal ning uus vesiveski valmis samal kohal 1937. aastal. Kompleksi kuuluv elamu valmis samal ajal uue vesiveskiga. Hoone põles 1976. aastal, kuid on taastatud. Viira mõisa algne saksakeelne nimetus oli Wiera. 1920.-30. aastatel oli tegemist taluveskiga.</span>


source: A
code: 23862
name: Viira vesiveski pais veekanaliga
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rajatud 20. sajandi I poolel. Ehitusmatejalina on kasutatud maakivi. Üle paisu viib kolmest palgist valmisatud purre. Paisust põhja  suunas jääb liivakivi paljand, Viira veskimüür.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene vesiveski ehitati 19. ja 20. sajandi vahetusel ning kuulus Viira mõisa juurde. Veskit uuendati 1910. aastal. Hoone põles 1936. aastal ning uus vesiveski valmis samal kohal 1937. aastal. Vesiveski pais koos veekanaliga on rajatud 20. sajandi esimesel poolel. Viira mõisa algne saksakeelne nimetus oli Wiera. 1920.-30. aastatel oli tegemist taluveskiga.</span>


source: A
code: 23863
name: Viira vesiveski ait-kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mäekülje sisse kaevatud kelder, seinad maakivist. Keldri peale on ehitatud palkidest viilkkatusega aidahoone. Ait-kelder jääb laudahoonest 3 meetrit kirde suunas.  Ehitis kuulub 20. sajandi  I poolde.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene vesiveski ehitati 19. ja 20. sajandi vahetusel ning kuulus Viira mõisa juurde. Veskit uuendati 1910. aastal. Hoone põles 1936. aastal ning uus vesiveski valmis samal kohal 1937. aastal. Vesiveski ait-kelder on tõenäoliselt ehitatud 20. sajandi esimesel poolel. Viira mõisa algne saksakeelne nimetus oli Wiera. 1920.-30. aastatel oli tegemist taluveskiga.</span>


source: A
code: 23864
name: Viira vesiveski laut
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on 20. sajandi I poolel ehitatud väikese maakivilaudaga, mille akna- ja ukseavad on vormistatud punase tellisega. Ukse kohal asub kaarsillus, hoonel on eterniitkattega viilkatus, maakivist müüride peal palkidest vöö. Laut asub veskihoovi lääneküljel, selle seina kõrvalt algab järgmine kinnistu. Laut on praegugi kasutusel loomapidamishoonena.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene vesiveski ehitati 19. ja 20. sajandi vahetusel ning kuulus Viira mõisa juurde. Veskit uuendati 1910. aastal. Hoone põles 1936. aastal ning uus vesiveski valmis samal kohal 1937. aastal. Vesiveski laut kuulub tõenäoliselt mõisaaegsesse perioodi. Viira mõisa algne saksakeelne nimetus oli Wiera. 1920.-30. aastatel oli tegemist taluveskiga.</span>


source: A
code: 23865
name: Süvahavva vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Võhandu jõel asuv vesiveski on rajatud kahes järgus, ajavahemikul 1900-1915.
Koosneb kahest, kohe teineteise kõrvale ehitatud ristpalkhoonest. Jõepoolsem hoone on ühekorruseline , tema kõrval asub kahekorruseline.
Hoonete jõepoolne osa asub kõrgel maakivisoklil, katuseks viilkatused.
Pikemat aega on vesiveski seisnud tühjana, veskiseadmeid koha peal ei ole. Arvatavalt kasutati viimasel perioodil vilja jahvatamiseks ja muudeks töödeks jõuallikana elektrit.
Vesiveski idaotsas asub hilisem, vanale vundamendile ehitatud kuur.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene ehitusjärk pärineb 19. ja 20. sajandi vahetusest. Aastatel 1910-15 ehitati veski kahekorruseline osa. 1930. aastatel lisati veskile rehepeksumasinaruum. Viljaveski töötas viimati 1950. aastatel.</span>


source: A
code: 23866
name: Süvahavva vesiveski pais
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Süvahavva vesiveski pais on ehitatud maakivist.Ehitusaeg- 20. sajandi I veerand.1996. aastal toimus paisu remont.
Üle paisu viib kohalik tee Soohara - Leevi. Silda ääristavad külgedel metallist piirded.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene ehitusjärk pärineb 19. ja 20. sajandi vahetusest. Aastatel 1910-15 ehitati veski kahekorruseline osa. 1930. aastatel lisati veskile rehepeksumasinaruum. Viljaveski töötas viimati 1950. aastatel. Vesiveski pais on ehitatud 20. sajandi esimestel kümnenditel.</span>


source: A
code: 23867
name: Süvahavva vesiveski elamu
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne ärklikorrusega puitmaja maakivist vundamendil, seinad kaetud laudvoodriga.Mahuka verandaga maja. Vundamendi nurgakivile on jäädvustatud ehitise rajamise aeg- 1922. aasta. Olnud kasutusel mõldri elumajana, nõukogude perioodil kontori ja eluruumidena.
Praegusel ajal seisab maja tühjana.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene ehitusjärk pärineb 19. ja 20. sajandi vahetusest. Aastatel 1910-15 ehitati veski kahekorruseline osa. 1930. aastatel lisati veskile rehepeksumasinaruum. Viljaveski töötas viimati 1950. aastatel. Vesiveski elamu on valminud 1922. aastal.</span>


source: A
code: 23868
name: Veriora mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on väikese vabakujulise pargiga, mis on orienteeritud Vanajärve paisjärvele. Park oli kompaktne, piiritletud paisutatud järve ja teedega. Pargi põhiosa asub Vanajärvest lõunapool. Pikk lihtne puidust peahoone paiknes pargi keskteljest idapool, majandushoonete lähedal. 19. sajandi teisel poolel oli esiväljak ringikujuline, sajandivahetusel muutub see poolringikujuliseks ovaaliks. Kui 1884. aasta ajaloolisel kaardil on pargisisene teedevõrk regulaarne, siis 20. sajandi alguseks on teed muutunud vabakujulisemaks. Praeguseks on pargi teedevõrk ja ajaloolise pargi lõunaosa kujundus hävinud. Sellel alal asub talumajapidamine ning veidi kaugemal lõunaservas sovhoosiaegne majandushoone. Väärtuslike ajalooliste elementidena on kunagist Põlva–Värska teed ääristanud graniitpostid, tähelepanuväärne on pargi puistu sh pargi läänepiiril asuv pikk sirge ja tiheda istutusviisiga pärnaallee. Vanu puid on säilinud ka paisjärve põhjakaldal asuva mõisa majandushoone ümbruses. Pargi alale on paigutatud mälestuskivi tekstiga : „Siin oli 1920. aastani Veriora mõis“.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veriora mõis eraldati Räpina mõisast 1828. aastal. Alates 1844. aastast kuni võõrandamiseni kuulus mõis Rothide aadlisuguvõsale. Mõisasüda ehitati tõenäoliselt välja 19. sajandi kolmandal veerandil. Samast perioodist on pärit ka mõisa park. Kompleksi keskmes asunud puidust peahoone on hävinud. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Paulenhof.</span>


source: A
code: 23869
name: Veriora mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on pika krohvitud kivihoonega, mille tagaküljel on tiibhoone. Hoone asub reljeefil omades kõrget soklikorrust. Hoone poolkelpkatus on kaetud eterniitkattega, katusel asub lihtne laudkarniis. Aknad ühtlaste vahedega, algselt olnud 6 ruudulise jaotusega. Uksed vooderdatud kalasabamustris laudisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veriora mõis eraldati Räpina mõisast 1828. aastal. Alates 1844. aastast kuni võõrandamiseni kuulus mõis Rothide aadlisuguvõsale. Mõisasüda ehitati tõenäoliselt välja 19. sajandi kolmandal veerandil. Kompleksi keskmes asunud puidust peahoone on hävinud. Mõisa valitsejamaja on tõenäoliselt ehitatud 19. sajandi kolmandal veerandil, vanem osa võib pärineda ka sajandi esimesest poolest. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Paulenhof.</span>


source: A
code: 23870
name: Veriora mõisa teenijatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Teenijatemaja on poolkelpkatusega maakivist ja punasest tellisest, lubjaga krohvitud mahukas hoone, mille ühes otsas peetakse loomi ning seal asub ka karjaköök. Hoone teises osas on eluruumid. Akende rütm on aja jooksul muutunud, tagaseinas kolm algset kuueruudu jaotusega akent, õuepoolsel küljel vana välisuks. Algselt oli hoonel kivikatus, mille all on säilinud poola tüüpi katuselaudis, praegu kaetud eterniidiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veriora mõis eraldati Räpina mõisast 1828. aastal. Alates 1844. aastast kuni võõrandamiseni kuulus mõis Rothide aadlisuguvõsale. Mõisasüda ehitati tõenäoliselt välja 19. sajandi kolmandal veerandil. Kompleksi keskmes asunud puidust peahoone on hävinud. Mõisa teenijatemaja on tõenäoliselt ehitatud 19. sajandi kolmandal veerandil. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Paulenhof.</span>


source: A
code: 23871
name: Veriora mõisa laut
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Laut asub Veriora mõisa vastas ning on maakivist viilkatusega hoone. Lauda uksed ja aknad on vormistatud punase tellisega. Akende ja uste paigutust on muudetud või osaliselt kinni müüritud. Hoonet on umbes 0,5 meetrit kõrgemaks ehitatud. Sovhoosi ajal kasutati tallina, praegu sees vaid mõned kanad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veriora mõis eraldati Räpina mõisast 1828. aastal. Alates 1844. aastast kuni võõrandamiseni kuulus mõis Rothide aadlisuguvõsale. Mõisasüda ehitati tõenäoliselt välja 19. sajandi kolmandal veerandil. Kompleksi keskmes asunud puidust peahoone on hävinud. Mõisa laut on tõenäoliselt ehitatud 19. sajandi kolmandal veerandil. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Paulenhof.</span>


source: A
code: 23872
name: Veriora mõisa abihoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on viilkatusega maakivist hoonega, mis asub paisjärve kaldal. Hoone avad on vormistatud punase tellisega. Maantee poole jäävate kaarjate aknaavade pärast nimetab rahvasuu seda ka "kirikuks". Aknaavad on algsel kujul ja algses suuruses säilinud maanteepoolsel fassaadil, paisjärve kalda poolses seinas on avasid kinni laotud. On säilinud algupäraseid või vanemat tüübi sepishingedega uksi ja aknaraame-piitasid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veriora mõis eraldati Räpina mõisast 1828. aastal. Alates 1844. aastast kuni võõrandamiseni kuulus mõis Rothide aadlisuguvõsale. Mõisasüda ehitati tõenäoliselt välja 19. sajandi kolmandal veerandil. Kompleksi keskmes asunud puidust peahoone on hävinud. Mõisa aegade jooksul mitmeid funktsioone täitnud abihoone on ehitatud 19. sajandi lõpus. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Paulenhof.</span>


source: A
code: 23873
name: Veriora mõisa teede piirdepostid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Piirdepostid ääristavad põlluteed, mis viib Laine Langi maja juurde jäädes asukohalt mõisa loodenurka. Postid on umbes 70cm ( ülejäänud 70 cm asub maa sees)  kõrgused, graniidist lõhestatud ja ülalt kitsenevad, neid on arvuliselt 17. Posti ühele küljele on süvistatud nelinurkne auk, sinna sai asetada puitlati. Õgvendamata, vana Põlva -Värska tee kulgeski nende postide ja mõisa abihoone vahelt. Postidest teisele poole teed jääva mõisahoone  algne funktsioon ei ole täpselt teada.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veriora mõis eraldati Räpina mõisast 1828. aastal. Alates 1844. aastast kuni võõrandamiseni kuulus mõis Rothide aadlisuguvõsale. Mõisasüda ehitati tõenäoliselt välja 19. sajandi kolmandal veerandil. Samast perioodist pärinevad tõenäoliselt ka mõisasüdant läbivat vana Põlva - Värska maanteed ääristavad piirdepostid. Kompleksi keskmes asunud puidust peahoone on hävinud. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Paulenhof.</span>


source: A
code: 23874
name: Saatse õigeusu kirik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Satserinna Püha Paraskeva kirik. Traditsiooniline, klassitsistlik. Piklik, ladinaristikujulise põhiplaaniga, kellatorniga, valgeks krohvitud tellikivihoone. Kirikul on kokku kolm torni - kellatorn 4-tahuline, mis on nõeljalt aheneva kuppelkiivriga, 8-tahuline sadultorn ja ümarapsiidil torn sibulkiivritega. Klassitsistlikel fassaadidel on reljeefsed aknakaunistused ja kaarsillused, karniisid, kellatornil nurgapilastrid, tiibuks on framuugiga. Ikonostaas kolmejaoline ja rikkaliku dekooriga (tõenäoliselt 19. sajandi algusest). Lihtsat, tasakaalukat sisearhitektuuri täiendavad monumentaalsed seinamaalingud.
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987; EA)

Apostliku õigeusu kirikute arhitektuuriajalooline inventariseerimine, A. Pantelejev, 1987.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Oletatakse, et esimene õigeusukirik oli Saatse külas juba 17. sajandil, esimesed kirjalikud andmed puust õigeusukirikust pärinevad 1763. aastast. Puidust kirik hävis tulekahjus 18. sajandi lõpus, ning uus kivist kirikuhoone ehitati 1801. aastal. Algne lihtne kirikuhoone on säilinud ümberehitatud kujul käesolevas hoones. 19. sajandi vältel teostati kiriku juures mitmeid ümber- ja juurdeehitusi.</span>


source: A
code: 23875
name: Värska õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Värska Püha Georgiuse kirik on ehitatud historitsistlikus stiilis. Tegu on ladinaristikujulise põhiplaaniga ja kolmeosalise ülesehitusega tellistest ja maakivist kombineeritud hoonega. Kirikul on kaks torni - 4-tahuline kellatorn ja 8-tahuline sibulkiivriga torn. Plaanilahendus traditsiooniline, kellatorniga ja apsiidiga. Kaarsillusega aknad ja framuugiga tiibuks. Ikonostaas on lihtne ja historitsistliku kujundusega.
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1759. aastal ehitati Värkasse puust õigeusukirik. Uut kivist kirikuhoonet hakati ehitama 1904. aastal ning peale selle valmimist 1907. aastal, lammutati endine puukirik. Vana puukiriku algse altari kohta on tähistatud sümboolse torni ja ristiga.</span>


source: A
code: 23882
name: Ärihoone Kärdlas Keskväljak 5
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekordne tahutud palkidest ja suurte akendega ehitis, mis mõni aeg hiljem kaeti horisontaalse ja vertikaalse laudvooderdisega.Täiskelp plekk-katusel ilutsevad 1920.-30. aastate eesti arhitektuuris rohkelt kasutatud nn. sidrunaknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ärihoone on ehitatud 1928. aastal  Kärdla Tarvitajate Ühingu poe- ja kontorihooneks. Maja püstitati arhitekt Arnold Väli kavandite järgi.</span>


source: A
code: 23885
name: Elamu Jõgeval Suur t. 17
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Puitvoodriga kahekorruseline hoone. Osaliselt on säilinud algsete jaotustega aknad. Säilinud on algsed uksed. Hoone teise korruse fassaadil on sepisrõdu. Hoonel on valtsitud terasplekist katus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu-ärihoone on tõenäoliselt ehitatud 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 23884
name: Elamu Jõgeval Suur t. 18
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline, juugendlik, laudisega kaetud puidust elamu-ärihoone, millel mansardkatus. Hoone paikneb piki tänava telge. Avad asetsevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Esifassaadi keskne element on teise korruse tasandil paiknev juugendlikus võtmes lai viiluväli, mille ülemine osa on kujundatud kolmnurkfrontoonina. Viiluvälja kõrval on tooniandvaks elemendiks massiivne ülespoole keeratud katuseservadega mansardkorrus. Esimese korruse tasandil asuvad kolm ukseava ja nendega külgnevad aknapaarid. Avatäited on enamuses välja vahetud. Hoone katus restaureeriti 2007. aastal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu-ärihoone on tõenäoliselt ehitatud 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 23883
name: Jõgeva pangahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline, viilkatuse kaetud, krohvitud fassaadiga kivist elamu-ärihoone, mis paikneb tänavate nurgal esifassaadiga Suure tänava poole. Avad asetsevad sümmeetriliselt. Avatäited on olnud puidust. Hoone esindab arhitekt Arnold Matteuse 1930. aastate loomingule iseloomulikku käekirja, mis kombineerib omavahel vormielemente funktsionalistlikust ja traditsionalislikust repertuaarist. Põhimahus funktsionalistlikus laadis fassaadil domineerivad teise korruse kõrged, ümarkaarsete sillustega aknaavad, mis on ümbritsetud stiliseeritud lukukivi motiiviga kaunistatud jõulise krohviraamistusega. Esimese korruse äriruumidesse viib sambamotiividega rõhutatud peauks, mis paikneb tänavate nurgale jääva ümara nurgalahenduse keskel. Sissepääs teise korruse ruumidesse on sümmeetrilise paigutusega esifassaadi keskteljel. Hoone fassaadid korrastati 2003. aastal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pangahoone valmis 1939. aastal. Hoone arhitekt on Arnold Matteus, kes töötas pikemat aega Tartu peaarhitektina</span>


source: A
code: 23886
name: Jõgeva mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisa peahoone on liigendatud põhiplaaniga, kahekorruseline ja väljaehitatud katusekorrusega keskmise suurusega kiviehitis. Hoone on kaetud poolkelpkatusega. 19. sajandi teisel poolel lisati hoonele juurdeehitusi: vasakusse otsa ehitati veranda ning ette kahekorruseline osa, mis varjas fassaadi keskosa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Jõgeva mõisa peahoone on ehitatud 18. sajandi lõpus või 19. sajandi alguses. ümber ja juurdeehitused on tehtud q9. sajandi teises pooles. Alates 1750ndatest aastatest kuni 1919. aasta võõrandamiseni kuulus mõis von Manteuffelite aadliperekonnale. Võõrandamisjärgselt alustas mõisas tegevust Jõgeva sordiaruetusjaam. Sellest välja kasvanud Jõgeva Sordiaretuse Instituut kasutab suur osa mõisahooneid praeguseni.</span>


source: A
code: 23887
name: Jõgeva mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on kujundatud segastiilis. Parki läbib loode-kagusuunaline peatee, mille lõpus on saun ja ujumiskoht. Keskosas asuvat palliplatsi ääristab ühest küljest pärnarida. Nõukogude ajal hoiti park suhteliselt looduslikus seisus. Üks põhjendus oli pargi suur ornitoloogiline väärtus. Looduslikuna on hoitud parki tänapäevani, koristatud ainult ohtlikke ja osalt ka mahalangenuid puid. Pargis kasvab 44 erinevat puu- ja põõsaliiki. Enamuspuuliigiks on harilik pärn ja lääneosas harilik kuusk. Parki viiv tee on osaliselt ääristatud lodjapuulehelise põisenala hekiga. Klassitsistlik peahoone jääb pargist eemale, lõunaossa. Ka kõik teised, muinsuskaitsealused mõisahooned asuvad pargi territooriumilt väljas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Põhiline osa pargist on rajatud 1880. aastal krahv Manntteuffeli juhendamisel. Kuni kaasajani on hoitud parki looduslikus seisukorras, suuremaid hooldustöid ja istutusi ei ole toimunud.</span>


source: A
code: 23888
name: Jõgeva mõisa vesiveski
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõige varasem osa vesiveskist on ilmselt jõe-äärne vesirattaruum, mille kõrvale ehitati suur veskiruum. Sellest lääne poole ehitati veskituba. Veskihoone on osalt kahe-, osalt ühekordne, segakivist laotud poolkelpkatusega hoone, millel on kolm osa. Tõenäoliselt vanim on praegune turbiiniruum (endine vesirattaruum), mis paikneb veekohal. Hoone osa on kahekordne ja pööninguga ning asetseb piki jõge ja teega risti. Hoone on enamasti lubikrohvitud, suuremad pinnad on täidetud tsementmörttäidisega. Aknad on lihtsad, enamasti uued. Veskitoa idakülje teise korruse pooltiivas on vanim säilinud aken. Vanim uks on turbiini- veskiruumi vahelises seinas ning veskiruumi välisseinas. Vundament on tõenäoliselt laotud piisavalt sügavale, sest hoonel ei ole olulisi vajamisi kuid vee liikumine vundamendi tsoonis võib iga hetk põhjustada suuri nihkeid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski on ehitatud 18. sajandi lõpus. Kõige varasem on ilmselt jõeäärne vesirattaruum, mille kõrvale ehitati jõudluse suurenedes suur veskiruum. Sellest läänepoole on ilmselt 19. sajandi alguses ehitatud veskituba. 1913. aastal asendati vesiratas turbiiniga, et veejõudu paremini ära kasutada. 1925. aastal lisati veskisse teine turbiin, millega hakati ümbruskonnale elektrivoolu andma. Veski töötas veel 1980. aastate lõpul, seisma jäi veski pärast riigimajandi kaotamist 1997. aastal.</span>


source: A
code: 23891
name: Jõgeva mõisa härjatall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuni 2-korruseline, viilkatusega kaetud, nii krohvi kui laudisega kaetud fassaadiga kivist ja puidust abihoone, mis paikneb peahoone läheduses esifassaadiga tee poole. Enam kui 100 m pikkune hoone koosneb neljast selgelt eristuvast hooneosast ning tagafassaadist välja ulatuvast madalast tiibhoonest. Avad paiknevad funktsionaalselt. Avatäited on puidust. 2-korruseline keskosa on teise korruse ulatuses osaliselt puidust. Hoone kohal ning kõrval on mitmed tuulutus- ja küttekorstnad. Hoonet on tõenäoliselt korduvalt ümber ehitatud. Mõisaansambel asub Pedja jõele paisutatud Jõgeva veskijärve kallastel. Kompleksi kuuluvad abihooned asuvad järve ääristavate teede servas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esimest korda mainitud 1599. aastal. Keisrinna Jelizaveta Petrovna kinkis valduse 1753. aastal oma kammerhärrale Carl von Sieversile (1710–1774), kes müüsid selle mõned aastad hiljem edasi maanõunik krahv Gotthard Johann Zoege von Manteuffelile (1690–1763). 1920. aastatel võõrandati mõis Eesti Seemnevilja Ühisusele ja Eesti Sordiparanduse Seltsile. Nõukogude perioodil asus mõisasüdames Jõgeva Näidissovhoos ja Jõgeva Sordiaretusjaam. Mõisa peahoone pärineb 18. sajandi lõpust, juurdeehitus 19. sajandist. Ansamblis on arvukalt kõrvalhooneid, millest enamus on ehitatud 19. sajandi jooksul. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laisholm.</span>


source: A
code: 23892
name: Jõgeva mõisa viinakelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivi hoone. Hoone teepoolsel otsal pandus, millelt pääseb keldri laepealsele. Võlvitud kelder asub maapinnal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esimest korda mainitud 1599. aastal. Keisrinna Jelizaveta Petrovna kinkis valduse 1753. aastal oma kammerhärrale Carl von Sieversile (1710–1774), kes müüsid selle mõned aastad hiljem edasi maanõunik krahv Gotthard Johann Zoege von Manteuffelile (1690–1763). 1920. aastatel võõrandati mõis Eesti Seemnevilja Ühisusele ja Eesti Sordiparanduse Seltsile. Nõukogude perioodil asus mõisasüdames Jõgeva Näidissovhoos ja Jõgeva Sordiaretusjaam. Mõisa peahoone pärineb 18. sajandi lõpust, juurdeehitus 19. sajandist. Ansamblis on arvukalt kõrvalhooneid, millest enamus on ehitatud 19. sajandi jooksul. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laisholm.</span>


source: A
code: 23893
name: Jõgeva mõisa rehi
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega kaetud, algselt krohvimata fassaadiga maakivist ja tellisest abihoone, mis asub mõisaansambli idaküljel otsafassaadiga tee poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on algselt olnud puidust. Rehehoone alumine osa on maakivist. Hoone katus toetub massiivsetele tellisest piilaritele. Ümberehituste käigus on algselt laudisega kaetud piilarite vahelised seinapinnad kinni ehitatud. Varem katteta kivi- ja tellispinnad on krohvitud. Hoone idaküljel on pisem mahult oluliselt väiksem juurdeehitis. Mõisaansambel asub Pedja jõele paisutatud Jõgeva veskijärve kallastel, mõisa abihooned asuvad järve ääristavate teede servas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esimest korda mainitud 1599. aastal. Keisrinna Jelizaveta Petrovna kinkis valduse 1753. aastal oma kammerhärrale Carl von Sieversile (1710–1774), kes müüsid selle mõned aastad hiljem edasi maanõunik krahv Gotthard Johann Zoege von Manteuffelile (1690–1763). 1920. aastatel võõrandati mõis Eesti Seemnevilja Ühisusele ja Eesti Sordiparanduse Seltsile. Nõukogude perioodil asus mõisasüdames Jõgeva Näidissovhoos ja Jõgeva Sordiaretusjaam. Mõisa peahoone pärineb 18. sajandi lõpust, juurdeehitus 19. sajandist. Ansamblis on arvukalt kõrvalhooneid, millest enamus on ehitatud 19. sajandi jooksul. Sepikoda on ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi teisel poolel. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laisholm.</span>


source: A
code: 27603
name: Pilistvere Laenu-Hoiu ühisuse hoone
type: ajaloomälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ühekorruseline, maakivi vundamendil pikliku põhiplaaniga puitmaja. 
Ehitusaastaks on 1909 ning 20. sajandi algusel tehtud fotol  on näha, et hoone oli horisontaalse laudisega, katus oli kaetud laastuga ning katusel olid vintskapid (2 tk), millel olid 6-ruudujaotusega aknad ning vintskapi otsaviilu kaunistas profileeritud ehispenn. Ehispenn oli ka tagafassaadil keskosa viilul.
I korruse aknad on hoone keskteljel (saali osas) suured ning 8-ruudulise jaotusega, äärepoolsed väiksemad ja 6-ruuduga. Tagafassaadil (hoone keskteljel) oli juugendliku tiheda ruudustikuga akendega veranda ning lai trepp. Veranda on hävinud.  Samasuguse arhitektuurse ilmega veranda asus ka läänepoolsel küljel, mis on hilisemal ajal ümber ehitatud. 
Ühel vabariigiaegsel fotol on näha hoone ümber ka lippidest aed.

Maja ruumilahendust ilmestab eeskätt väga suur lavaga saal, millega liituvad abiruumid, fuajee, garderoobi ruum, ühte ruumi on nõukogude ajal ehitatud baarilett. Saali lavaosa ääristavad omaaegsed puitkaunistused. Lava ees olevat olnud veel ülesrullitav kangas Pilistvere vaatega, kirikuga taamal , mis on hävinud.
Siseruumides on säilinud üks lihtne rohelistest glasuurpottidest ahi. Säilinud on veel teisele korrusele viiv trepp, samuti saali lava, mitmed siseuksed (s.h. saali kõrged tahveluksed).  Aknad on originaalid ning raamatukogujuhataja ruumis oleval aknal on säilinud ka akna avamise mehhanism, s.t. suured kõrged aknad tõsteti selle abil lahti. Ruumides on laudpõrandad. 
1960. aastate lõpul - 1970. aastatel oli hoone olukord kohalike elanike sõnul väga halb, hoone saali lage olevat lausa toestatud, et see sisse ei langeks. Katus olevat pikemat aega läbi jooksnud. 
II korrusel elasid nõukogude perioodil inimesed. Praegu kasutatakse sealseid ruume inventari, rahvariiete jms hoidmiseks.
1979. a. toimus remont, mille käigus hoone krohviti, katuselt kaotati vintskapid, laastukatus asendati eterniidiga. 2002. a. asendati eterniit profiilplekiga</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1930. aastatel kirjutati Põhja-Viljandimaast – Pilistvere kihelkonnast – kui Eesti Taanist ja Eesti Chicagost.  Seda eeskätt hoogsa majandusliku ja aktiivse ühistegevuse tõttu, millega piirkond teistest enam silma paistis. Pilistvere kihelkonda läbis Tallinn - Viljandi kitsarööpmeline raudtee, mis oluliselt piirkonna arengut on mõjutanud. 
	Pilistvere kihelkonna hoogsale arengule alusepanijaks loetakse dr. Jaan Raamotit, kes  asus 1905.a. Põltsamaale Eesti Aleksandrikooli juhatajaks. Tema õhutusel tekkis Pilistvere Põllumeeste Selts, mis hakkas tegema selgitustööd uute põllumajanduslike töö- ja tootmisviiside levitamiseks. Peagi avati Kõo mõisas Eesti Aleksandri põllutöökool ning dr. Raamot siirdus Põltsamaalt Kõosse. Omakorda tähendas see, et Pilistverest (alevikust) sai tolleaegne ühiskondliku ja seltskondliku elu keskus. Eriti laienes ja intensiivistus Pilistvere Põllumeeste Seltsi tegevus. Tulemused olid näha põllumajanduses, aga veel enam  - ühistegevuse alusel tekkisid mitmed suurettevõtete alged nagu Pilistvere Ühiskaubanduse Osakond, 4 ühismeiereid, Pilistvere Laenu-Hoiu Ühisus.  
1908.a. mais asutati kohaliku arsti dr. J. Loorbergi eestvedamisel Pilistvere Laenu-Hoiu Ühisus (hilisem Ühispank). Asutamiskoosolek peeti leerimajas 34 isiku osavõtul. Põhikiri kinnitati 1908.a. 5. novembril, peakoosolek toimus juba uue aasta alguses – 15. jaanuaril 1909. Asutajaliikmete soovil andis dr Loorberg ülevaate väikelaenu asutuste otstarbest ning tähtsusest ning ühtlasi tutvustas põhikirja. Tähtajalise hoiuse protsent otsustati hinnata 5% ja jooksva hoiuse oma 4,5%-le; tähtajalised laenud 6-6,5% ja jooksval arvel olevad laenud 6%.  Valitud juhatusse kuulusid dr. Juhan Loorberg, Jaan Roosileht ning Samuel Käär. Põhikirjas ettenähtud osuse -  100 rubla – tasumist võimaldati 5 rubla kaupa. Krediidi ülemmääraks määrati 1000 rubla, kusjuures laenu otsustati anda isikliku usalduse peale kuni 150 rubla, käendajate vastutusel kuni 300 rubla ja üle selle pantide tagamisel. Asutajaliikmed maksid esimesel koosolekul osuseina 375 rubla. 
	Oma tegevuse avaski ühisus 1. veebr. 1909 Pilistvere köstri Samuel Kääri ruumides. Algul toimusid tehingud vaid pühapäeviti, hiljem laupäeviti. Pankade võrk tolleaegses Eestis oli hõre, lähim asus Põltsamaal, edasi Viljandis. Pealegi olid pankade uksed põllumeeste (eriti väikekohapidajate) ees üldiselt suletud, mille tulemusel leidsid äsjaasutatud krediidiühistud põllumeeste poolehoiu ning usalduse. Kuna köstri ruumid jäid tegevuse arendamiseks kitsaks, võeti 1909 märtsis vastu otsus ehitada ühisusele oma maja.  
	1909.a. 20. septembril õnnistatigi sisse Laenu-Hoiu Ühisuse maja (tänane Pilistvere raamatukogu ja rahvamaja). Hoone kogumaksumus oli 16 000 rubla. Avamispäeval esietendus näitemäng “Hasemanni tütred”. 
	Panga tegevuse haripunktiks on loetud aastat 1913. Raha kogunes panka rohkesti, samal ajal laenunõudmisi oli vähe. Pank paigutas raha hoiustena Vene sõjalaenupaberitesse, aga ka Peterburi Põhja Vastastikku Krediit-Ühisusse.  Venemaale paigutatud kapital ulatus 206 000 rublani, mis aga keisririigi langemisega pangale kaotsi läks. Järgnevad aastad olid majanduslikult pangale rasked. Veneaegse ühispankade seaduse eeskirjade tühistamisel 1920 said ühispangad aga avaramad võimalused tehingute tegemiseks, mistõttu on järgmisi aastaid peetud panga jaoks edukaiks, hoolimata üldisest raskest olukorrast  kreediturul. 
	Laenu-Hoiu Ühisusel oli liikmeid 1923. aastaks 241, mis pidevalt kasvas ning 1927.a. seisuga oli liikmeid 336. Liikme osamaksu suurus oli nt 1924.a. 500 marka .
	1927-33 jällegi teatava seisaku ajaks, põhjusena nimetatud küll kohalikku majanduspoliitikat, kuid kindlasti ei jätnud mõju avaldamata majanduskriis kogu maailmas.
Tsaariaegsete ühisuste tähtsus Eesti majanduselus oli suur - paljud neist vältisid hoiuste juhtimist Venemaale, õhutasid säästma, aitasid kaasa talude väljaostmisele mõisnikelt ja majade ehitamist linnades, hõlbustasid põllumajanduse ja kaubanduse tekkimist ja arenemist, finantseerisid seltskondlikke ja rahvuslikke üritusi (seltsimaju, teatreid) jm. 
19. sajandi ärkamisajal oli maakonniti rahvusliku aktiivi tihedus kõige suurem Tartumaal, seejärel Viljandimaal, kus silma paistis just Pilistvere kihelkond. Kuigi Pilistvere kihelkonnaga pole seotud pea ükski üle-eestilise tuntusega rahvustegelane , on siin töötanud mitmed keskmisest aktiivsemat kohalikku rahvuslast: nt Imavere koolmeister ning hilisem Eesti ühispiimatalituse asutaja Hans Rebane, Pallastvere mõisnik Aleksander Roose, Pilistvere koolmeister Hans Gerretz, kelle käe all said hariduse noorema põlvkonna rahvustegelased.  
	Pilistvere alevik oli enne I ms  ühiskondliku ja seltskondliku elu keskuseks, Hiljem nihkus kultuurielu keskus üha enam Võhmasse. 
Pilistvere ühistegevuse ja seltsielu ajalugu ulatub tagasi aastasse 1872 kui asutati Pilistvere lauluselts.  Algselt oli seltside tegevus oli tihedalt seotud kiriku või kohaliku kooliga, ühelt poolt just nendesamade koolmeistrite ja kirikuõpetajate kaudu, kes kuulusid seltside aktiivi, kuid ka kiriku- või kooliruumide tõttu, mida seltsid oma tegevuseks kasutada said.
Ka Laenu-Hoiu Ühisuse hoone hakkas kohe algusest peale, s.t. 1909.a. alates, kandma seltsimaja funktsiooni. Laulu- ja Mängu Seltsile lubati ruume kasutada lausa tasuta, kuid peoõhtute korraldajatele, kelle seas Tuletõrjeühing oli aktiivsemaid, nõuti sisse “lõbustusmaksu”. Seltsimajas korraldati peoõhtute kõrval näitemänge, koosolekuid, kohal käis vahetevahel rändkino.  Seltsimaja pargis peeti veel Pilistvere laulupäevi, viimane neist 1938. aastal. 
Vabariigiaegne Laulu- ja Mängu Selts alustas Ühispanga majas tegevust aastal 1919. Seltsi asutajaks, eestvedajaks ja esimeseks esimeheks oli apteeker Karl Blumenfeldt. 
Karl Blumenfeldt, kes oli sündinud 11. veebr. 1863 Pärnumaal Tammiste mõisas kärneri pojana, oli kogu Pilistvere seltsielu üks juhtfiguure. Ta oli lõpetanud Pärnu I Gümnaasiumi, õppinud Tartu Ülikoolis 1884-87 rohuteadust, kuid katkestanud õpingud haiguse tõttu. Seejärel alustas Blumenfeldt apteekriametit Tõstamaal, edasi Suur-Kõpus, kust ta 1896.a. Pilistveresse tuli ning kohaliku apteegi avas. Blumenfeldt asutas Pilistveres pasunakoori, oli sümfooniaorkestri juhiks. Blumenfeldt valiti Laulu- ja Mängu Seltsi esimeheks, samuti Tuletõrje Ühingu esimeheks ning mitme seltsi auliikmeks, sest ta oli aktiivne teisteski kohalikes seltsides jm üritustes.    1931. aastaks oli Pilistvere kihelkonnas registreeritud ca 30 seltsi. 
Laulu- ja Mängu Seltsi dokumentatsioonist võib välja lugeda, et esimene katse seltsi ametlikult registreerida tehti 1919.a. novembris, kuid põhikirja paranduste jm ettekirjutuste tõttu lükkus see 1921. aasta jaanuarisse . Hiljem, 1938.a. liideti Laulu- ja Mängu Selts Haridusseltsiga, mille juures töötas õppering “Mõte”, kus loeti raamatuid, vesteldi.  
Väljapaistev seltsitegelane oli tollal Reinhold Kamsen, kes tegutses seltsimaja pidajana ja töötas Laenu-Hoiu Ühisuses, Laulu-Mängu Seltsi kirjatoimetajana ja Pilistvere majandusühisuse raamatupidajana. Pidudel esitas ta omaloodud kupleesid. Mitmeid näitemänge lavastas Pilistveres Kaarel Söödor (1909-1988), kes hiljem töötas Viljandi “Ugalas” ning 1944. a. põgenes Läände, kus avas eesti rahvusliku pagulasteatri. 
Pilistvere seltsimaja üritustes lõi kaasa ka Jüri Vilms. 1909 esines ta ettekandega perekonna tekkimisest, järgmisel aastal teemal “Mis on rahvus”. Veel rääkis Vilms pilistverelastele hariduse, majanduse ja poliitika seostest ning osales kohapeal lavastatud näitemängudes. 
Seltsimajja kolis ka Haridusseltsi raamatukogu , mis seni oli olnud kihelkonnakooli juures.  

Pilistvere alevik oli enne I ms Pilistvere kihelkonna seltskondliku elu keskuseks, kus töötasid puhkpilli ja sümfooniaorkestrid, arendati näitemängu ja laulu, korraldati põllumajanduslikke kursusi, loenguid, pidusid. Hiljem, vabariigi ajal hakkas kultuurielu keskus nihkuma üha enam Võhmasse.  

Nõukogude perioodil asus hoones raamatukogu ja rahvamaja, sama funktsiooni kannab hoone tänaseni.







</span>


source: A
code: 27604
name: Keila kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Haapsalu maantee ääres piirneb endine kalmistu kiviaiaga, mida kümmekond aastat tagasi on uuendatud. Paekividest aed on vähesel määral säilinud ka surnuaia lääneküljel (Haapsalu maanteest – Jaama tn 16-ni). Viimati mainitud kiviaia ja sellega rööbiti kulgeva tee vahel haudu polnud. Paldiski maantee ääres lõhuti kiviaed tee laiendamisel. Keskpargi teedevõrk on vanemate elanike teatel jäänud enamasti samaks, küll on aga teid laiendatud. Ala ilmestavad suured kuused, männid, lehised, elupuud, pärnad, kased jm. Hulgaliselt on sireli jm põõsaid. 
Jaama tn 15 kinnistu Vaikse tänava poolne kiviaed on lõhutud,  aed on vähesel määral nähtav kinnistu põhjaküljes; krunti läbivad jalgteed; sedagi pargiosa, kuhu on samuti maetud, ilmestavad võimsad lehised, suured pärnad ja kuused.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kui Keila Mihkli kirikuaia kalmistu jäi omal ajal kitsaks, asutati 1823. aastal Haapsalu ja Paldiski maantee vahel paiknenud mõisa põllumaale Keila kalmistu. Seda laiendati 1849. ja 1872. aastal, mille tulemusena ulatus 5025 m2 osa (nüüd Jaama 15 kinnistu) kalmistust üle praeguse Jaama tänava. Üks kalmistu sissepääs oli endise surnuaiavahi maja juures, kus praegu asub Teises maailmasõjas hukkunute mälestuskivi. Surnuaiavahi keldrit meenutab tänini kiviküngas mälestuskivist paarkümmend meetrit põhja pool. Kuna kalmistu sai täis, sinna peale Teist maailmasõda enam juurde ei maetud.   Järgnevalt kasutati matusteks Karjaküla kalmistut. 1965. aasta esimesel poolel võeti Harju rajooni ja Keila linna TSN Täitevkomitees vastu otsus „muuta seni kasutamata ja mahajäetud haljasala pargiks". 1966 aastal tasandati surnuaed buldooseriga. Kalmistust sai 1918. aastal Keila lahingus langenud Alice Tisleri nimeline park. Taasiseseisvumise järel nimetati see ümber Keskpargiks. 23. veebruaril 1918 Keila lahingus langenud punaväelased maeti Paldiski mnt ääres kalmistu müüri taha ühishauda. Maetute täpne arv pole teada, kuid tõenäoliselt maeti 43 punakaartlast. Hauaplatsi suurus oli 10 x 11 meetrit. Kohta tähistab 1988. aastal püstitatud uus hauakivi. 
Teise maailmasõja ajal 1944. aastal maeti Keila kandis hukkunud 182 punaväelast praeguse Jaama tänava alla jäänud alale. Enne tänava rajamist maeti sõdurid ümber surnuaiavahi maja taga asunud suuremasse lohku, kuhu polnud kedagi maetud ja mida rahvas oli varem kasutanud lehtede jm prahi mahapanekuks. Punaväelaste hauad asuvad mälestuskivi taga paarikümne meetri kaugusel praegugi nähtavas suuremas lohus. Mõlemad ühishauad on ajaloomälestised.</span>


source: A
code: 23894
name: Jõgeva mõisa riistakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega kaetud, algselt krohvimata fassaadiga maakivist ja tellisest abihoone, mis asub mõisaansambli lääneküljel otsafassaadiga tee poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Hoone alumine osa on maakivist, millele toetuvad massiivsed tellisest piilarid. Ümberehituste käigus on osad algselt laudisega kaetud piilarite vahelised seinapinnad kinni ehitatud. Varem katteta kivi- ja tellispinnad on krohvitud. Mõisaansambel asub Pedja jõele paisutatud Jõgeva veskijärve kallastel, kompleksi kuuluvad abihooned asuvad järve ääristavate teede servas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esimest korda mainitud 1599. aastal. Keisrinna Jelizaveta Petrovna kinkis valduse 1753. aastal oma kammerhärrale Carl von Sieversile (1710–1774), kes müüsid selle mõned aastad hiljem edasi maanõunik krahv Gotthard Johann Zoege von Manteuffelile (1690–1763). 1920. aastatel võõrandati mõis Eesti Seemnevilja Ühisusele ja Eesti Sordiparanduse Seltsile. Nõukogude perioodil asus mõisasüdames Jõgeva Näidissovhoos ja Jõgeva Sordiaretusjaam. Mõisa peahoone pärineb 18. sajandi lõpust, juurdeehitus 19. sajandist. Ansamblis on arvukalt kõrvalhooneid, millest enamus on ehitatud 19. sajandi jooksul. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laisholm.</span>


source: A
code: 23895
name: Jõgeva mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega kaetud, krohvimata fassaadiga maakivist ja tellisest sepikoda. Hoone paikneb mõisaansambli lääneküljel esifassaadiga paisjärve suunas. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Puhta vuugiga laotud tahutud maakividest seinapindu ilmestavad punastest tellisest otsaviilud ja stiliseeritud nurgakvaadrid. Tellist on kasutatud ka avade raamistuses. Mõisaansambel asub Pedja jõele paisutatud Jõgeva veskijärve kallastel, kompleksi kuuluvad abihooned asuvad järve ääristavate teede servas. Sepikoda on teistest mõnevõrra eemal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esimest korda mainitud 1599. aastal. Keisrinna Jelizaveta Petrovna kinkis valduse 1753. aastal oma kammerhärrale Carl von Sieversile (1710–1774), kes müüsid selle mõned aastad hiljem edasi maanõunik krahv Gotthard Johann Zoege von Manteuffelile (1690–1763). 1920. aastatel võõrandati mõis Eesti Seemnevilja Ühisusele ja Eesti Sordiparanduse Seltsile. Nõukogude perioodil asus mõisasüdames Jõgeva Näidissovhoos ja Jõgeva Sordiaretusjaam. Mõisa peahoone pärineb 18. sajandi lõpust, juurdeehitus 19. sajandist. Ansamblis on arvukalt kõrvalhooneid, millest enamus on ehitatud 19. sajandi jooksul. Sepikoda on ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi lõpus. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laisholm.</span>


source: A
code: 23896
name: Jõgeva mõisa elamu 1
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ühekorruselise krohvitud kivimajaga. Hoone on kaetud murdpinnaliste külgedega mansardkatusega ning hoonel on kuueruudulise jaotusega kõrged aknad. Esifassaadi jääb ka eenduv viilkatusega sissepääs keldrisse. Teine keldrisissepääs hoone otsas, I korruse ukse kõrval, mille peal asub barjääriga terrass.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esimest korda mainitud 1599. aastal. Keisrinna Jelizaveta Petrovna kinkis valduse 1753. aastal oma kammerhärrale Carl von Sieversile (1710–1774), kes müüsid selle mõned aastad hiljem edasi maanõunik krahv Gotthard Johann Zoege von Manteuffelile (1690–1763). 1920ndatel aastatel võõrandati mõis Eesti Seemnevilja Ühisusele ja Eesti Sordiparanduse Seltsile. Nõukogude perioodil asus mõisasüdames Jõgeva Näidissovhoos ja Jõgeva Sordiaretusjaam. Mõisa peahoone pärineb 18. sajandi lõpust, juurdeehitus 19. sajandist. Ansamblis on arvukalt kõrvalhooneid, millest enamus on ehitatud 19. sajandi jooksul. Kompleksi kuuluv elamu on arvatavasti ehitatud 19. sajandi lõpus. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laisholm.</span>


source: A
code: 23897
name: Jõgeva mõisa elamu 2
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega, laudisega kaetud fassaadiga, maakividest ja tellisest vundamendile toetuv puidust elamu. Hoone paikneb peahoone vahetus läheduses esifassaadiga tee suunas. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Lihtsa joonega hoone horisontaallaudisega kaetud fassaade liigendab korrapärane akenderütm. Hoone fassaadid renoveeriti 2000. aastate teisel poolel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esimest korda mainitud 1599. aastal. Keisrinna Jelizaveta Petrovna kinkis valduse 1753. aastal oma kammerhärrale Carl von Sieversile (1710–1774), kes müüsid selle mõned aastad hiljem edasi maanõunik krahv Gotthard Johann Zoege von Manteuffelile (1690–1763). 1920. aastatel võõrandati mõis Eesti Seemnevilja Ühisusele ja Eesti Sordiparanduse Seltsile. Nõukogude perioodil asus mõisasüdames Jõgeva Näidissovhoos ja Jõgeva Sordiaretusjaam. Mõisa peahoone pärineb 18. sajandi lõpust, juurdeehitus 19. sajandist. Ansamblis on arvukalt kõrvalhooneid, millest enamus on ehitatud 19. sajandi jooksul. Kompleksi kuuluv elamu on tõenäoliselt ehitatud 20. sajandi alguses. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laisholm.</span>


source: A
code: 23898
name: Jõgeva mõisa elamu 3
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega, laudisega kaetud fassaadiga, maakividest ja tellisest vundamendile toetuv puidust elamu. Hoone paikneb peahoone vahetus läheduses esifassaadiga tee suunas. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Lihtsa joonega hoone horisontaallaudisega kaetud fassaade liigendab korrapärane akenderütm.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esimest korda mainitud 1599. aastal. Keisrinna Jelizaveta Petrovna kinkis valduse 1753. aastal oma kammerhärrale Carl von Sieversile (1710–1774), kes müüsid selle mõned aastad hiljem edasi maanõunik krahv Gotthard Johann Zoege von Manteuffelile (1690–1763). 1920. aastatel võõrandati mõis Eesti Seemnevilja Ühisusele ja Eesti Sordiparanduse Seltsile. Nõukogude perioodil asus mõisasüdames Jõgeva Näidissovhoos ja Jõgeva Sordiaretusjaam. Mõisa peahoone pärineb 18. sajandi lõpust, juurdeehitus 19. sajandist. Ansamblis on arvukalt kõrvalhooneid, millest enamus on ehitatud 19. sajandi jooksul. Kompleksi kuuluv elamu on tõenäoliselt ehitatud 20. sajandi alguses. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laisholm.</span>


source: A
code: 23899
name: Jõgeva mõisa kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Osaliselt pinnasesse kaevatud kelder, mis paikneb mõisaansambli põhjaosas mõisa talli ja katsejaama läheduses. Keldril on kaks sissepääsu, mis jäävad mõlemad hoone ühele küljele.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esimest korda mainitud 1599. aastal. Keisrinna Jelizaveta Petrovna kinkis valduse 1753. aastal oma kammerhärrale Carl von Sieversile (1710–1774), kes müüsid selle mõned aastad hiljem edasi maanõunik krahv Gotthard Johann Zoege von Manteuffelile (1690–1763). 1920. aastatel võõrandati mõis Eesti Seemnevilja Ühisusele ja Eesti Sordiparanduse Seltsile. Nõukogude perioodil asus mõisasüdames Jõgeva Näidissovhoos ja Jõgeva Sordiaretusjaam. Mõisa peahoone pärineb 18. sajandi lõpust, juurdeehitus 19. sajandist. Ansamblis on arvukalt kõrvalhooneid, millest enamus on ehitatud 19. sajandi jooksul. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laisholm.</span>


source: A
code: 23900
name: Jõgeva mõisa katsejaam
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Plekk-katuse ja vintskappidega hoone. Palkseinad krohvitud krohvimatile. Vundament paekivist, maapind tõusnud kohati kuni alumiste puittaladeni. Sadevete süsteemid amortiseerunud. Katuseplekk pooles osas amortiseerunud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esimest korda mainitud 1599. aastal. Keisrinna Jelizaveta Petrovna kinkis valduse 1753. aastal oma kammerhärrale Carl von Sieversile (1710–1774), kes müüsid selle mõned aastad hiljem edasi maanõunik krahv Gotthard Johann Zoege von Manteuffelile (1690–1763). 1920. aastatel võõrandati mõis Eesti Seemnevilja Ühisusele ja Eesti Sordiparanduse Seltsile. Nõukogude perioodil asus mõisasüdames Jõgeva Näidissovhoos ja Jõgeva Sordiaretusjaam. Mõisa peahoone pärineb 18. sajandi lõpust, juurdeehitus 19. sajandist. Ansamblis on arvukalt kõrvalhooneid, millest enamus on ehitatud 19. sajandi jooksul. Kompleksi kuuluv katsejaam on tõenäoliselt neist üks hilisemaid. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laisholm.</span>


source: A
code: 23901
name: Jõgeva mõisa tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on pika ristkülikukujulise põhiplaaniga krohvitud kivihoonega. Hoonet katab poolkelpkatus, milles asuvad väiksed vintskapid. Hoone esifassaadis väiksed neljaruudulised aknad ja 3 suurt kahepoolega ust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone pärineb arvatavasti 19. sajandi esimesest poolest, kuid hiljem on toimunud ümberehitused, mille käigus on tõstetud katust.</span>


source: A
code: 23902
name: Kuremaa mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Esinduslik hilisklassitsismilt neorenessansile ülemineku perioodi kuuluv peahoone Ajastule iseloomulikuna kavandati selle keskosa ja tiivad kahe-, neid ühendavad galeriid ühekorruselistena. 1935. a. ehitati hoone kogu ulatuses kahekorruseliseks. Esikülge kujundavad segmentkaarakendega kolmnurkfrontoonid, joonia kapiteelidega pilastrid, tiibehitiste jõuline nurgarusteering. Peasissepääsu ees on lai varikatuse ja metallpiirdega trepp; taga- ja otsafassaadidel suured petikarkaadid (sama Kõpu mõisahoonel Viljandimaal). Akantusrosettide, lüüra ja maskaroonimotiividega stukkdekoor korrustevahelisel vööndil viitab Tartu 19. sajandi esimese poole arhitektuuritraditsioonidele nagu ka servjoon- ja lehvikvõlvidega kaetud soklikorrus. Esimesel korrusel on saal jt. hilisklassitsistliku kujundusega anfilaadsed esindusruumid. Säilinud on stiilsed stukkrosetid, karniisid, tahveluksed, kahhelahjud.
(M. Ernesaks, Eesti Arhitektuur) </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>16. sajandil oli Kuremaa mõisa omanikuks Johhann Wrangell. Liivi sõja järgselt langes Lõuna-Eesti Poola valdusse ja Kuremaa mõisa omanikuks sai poolakas Andreas Chotkowsky. 1598. aastal ostis Johhann Wrangelli poeg Fabian Wrangell Poola kuninga Sigismundi III poolt välja antud omandiõiguse alusel Kuremaa mõisa tagasi. 
17. sajandi keskel kuulus mõis suuremale Balti-Saksa suguvõsale Ungern-Sternbergidele. 1748. aastal ostis mõisa Moritz Wilhelm Pistohlkors. 1810. aastal ostis Liivimaa krediidiühing pankrotti jäänud mõisa ja müüs selle 1821. aastal maanõunik ja ülemkirikueestseisja Reinhold Wilhelm von Liphardile. Aastal 1834. aastal sai mõisaomanikuks maamarssal Aleksander von Oettingen. Von Oettingenid asutasid Kuremaale Baltimaade esimese piimasuhkruvabriku. 1853. aastal. katsetati esimesena Eestis savitorudrenaaži. Mõis võõrandati 1919. aastal ning 1921. aastal asutati Kuremaale karjakasvatuskool. Hilisklassitsistlik mõisahoone valmis aastatel 1836-43, selle projekteeris arhitekt Emil Julius Strauss.</span>


source: A
code: 23903
name: Kuremaa mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargi majalähiümbruse regulaarne osa oli huvitavalt terrassidega liigendatud ja hekkidega piiratud. Häärberist avanes kaunis vaade Kuremaa järvele, mida on pargi ümberkujundamisel alati väärtustatud. Hoonestuse liidab tervikuks suur mitmeosaline vabakujunduslik park (~15ha). Arvatavalt  on pargi vabakujunduslikuks rekonstrueerimisel  töötanud ka kuulus pargiarhitekt W. v Engelhardt. Tänapäeval on säilinud ala terrassilisus ja ajalooline ruumilahendus. Pargi puistu on halvas olukorras. Ajaloolisest puistust on säilinud üksikud puud. Kivijärve  ja Laiuse poole viib tammeallee ning asulast Jõgeva-Palamuse teeristini suunduva tee äärde on istutatud 1970ndatel aastatel pärnaallee. Kuremaa pargis kasvab poolsada erinevat puu- ja põõsaliiki. Kirdeosas on enamuspuuliigiks harilik tamm ja harilik vaher.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kuremaa park rajati 18. sajandi lõpus regulaarstiilis. Park kujundati ümber  19. sajandil vabakujunduslikuks pargiks. Aastatel 1970-1990 töötas pargiaednikuna Laine Koppel, kelle korraldamisel hooldati ja täiendati parki</span>


source: A
code: 23904
name: Kuremaa mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ühekordse valgeks krohvitud kivihoonega. Kannatada on saanud hoone konstruktsioonid ning idapoolsel otsal puudub katusekate. Arvatavasti on katus saanud kannatada kõrval asuva aida põlengu ajal. Kuremaa mõisa iseloomustab hoonete rohkus. Meierei ja laudad jäävad sõidutee äärde, mõisatööliste elamud järve kaldale. Hoonestuse liidab tervikuks mitmeosaline vabakujunduslik park.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Valitsejamaja kuulub suurejoonelisse Kuremaa mõisaansamblisse. Ajaloodoktor H. Ligi andmetel rajati Kuremaa mõis 16.sajandil. Sel ajal kuulus mõis Johann Wrangellile.Aastatel 1834-1919 kuulus mõis von Oettingenidele. Arvukatest kõrvalhoonetest vanimad on 18. sajandi teisel poolel ehitatud ait, tall-tõllakuur ja valitsejamaja. Valitsejamaja asub peahoone taga.</span>


source: A
code: 23905
name: Kuremaa mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on maakivist ja punasest tellisest kombineeritud hoonega, mida ilmestavad tellisvõlvid ja krohvitud välisseinad. Hoone kivikatus on hävinud tulekahjus 26. detsembril 2001. aastal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ajaloodoktor Herbert Ligi andmeil rajati Kuremaa mõis 16. sajandi keskel. Kuremaa mõisa iseloomustab hoonete, mis moodustavad omaette ansambli, rohkus. 1834. aastal oli seal 18 hoonet. Mõisa võõrandamise ajal oli neid aga juba 48. Kõrvalhoonete paigutuses võime eraldada kaht hoonete grupeeringut. Peahoone seisukohast on tähtsamad vahetus naabruses asuvad kõrvalhooned, mis paiknevad koos peahoonega ümber siseõue. Siseõue ühele küljele jääb ait. Seegi kiviehitis ja selle hoone  arhitektuurielemendid lubavad arvata  ehitusajaks 18. sajandit.</span>


source: A
code: 23906
name: Kuremaa mõisa tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone sarnaneb aidahoonele. Fassaadi ilmestab hilisemalt kinni ehitatud sammastel kaaristu, seinapinnad on krohvitud ning värvitud. Hoone viilkatus on kaetud eterniitkattega. Tõllakuuri lõunaosa all on võlvitud kelder. Nüüdne fassaad pärineb 1979. aastast. Väärtuslikum on hoone keskosas asuv ruumistik.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisast on teateid 16. sajandi algusest, kui valdus kuulus Wrangelitele. Liivi sõja ajal omanikke vahetanud mõis läks endiste omanike kätte tagasi 1598. aastal. 1670. aastate lõpus said mõisa omanikeks Ungern-Sternbergid, kes ehitasid mõisa ka esinduslik härrastemaja. Pärast mitmeid omanikevahetusi läks mõis 1834. aastal Oetingenidele, kes lasid 19. sajandi keskel ehitada uue arhitekt Emil Julius Straussi projekti järgi valminud peahoone. Kõrvalhooned on peamiselt 18. ja 19. sajandist. Tõllakuuri ehitusaeg jääb 18. sajandisse. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Jensel. 1921. aastal asus mõisa karjakasvatuskool, seejärel tehnikum. Tõllakuuris asusid kooli tehnikaklassid.</span>


source: A
code: 23907
name: Kuremaa mõisa tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrvalhoonete paigutuses võime eraldada kaht hoonete grupeeringut. Peahoone seisukohast on tähtsamad vahetus läheduses olevad hooned. Teised majapidamishooned olid rajatud mõisasüdamest kaugemale. Kuremaa mõisa tall on maakividest laotud ning valgeks krohvitud hoone. Katusekate ei ole vettpidav- osaliselt puuduvad eterniiditahvlid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tall kuulub suurejoonelisse Kuremaa mõisaansamblisse. Ajaloodoktor H. Ligi andmetel rajati Kuremaa mõis 16. sajandil. Arvukatest kõrvalhoonetest vanimad on ehitatud 18. sajandil. 1834. aasta seisuga on mainitud kiviehitusena juba olemasolevat hobuste talli.</span>


source: A
code: 23908
name: Kuremaa mõisa ait-kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, poolkelpkatusega, krohvitud fassaadiga kivist abihoone, mis paikneb ansambli põhjaküljel hoovi- ja pargiala piiril. Avad paiknevad funktsionaalselt. Avade paigutus ja kujundus erineb tõenäoliselt algsest lahendusest. Esifassaadil domineerivad kolm kahe poolega ukseava. Hoone räästas jookseb lihtsa profileeringuga karniis. Otsafassaadide viiluvälju eraldab esimese korruse seinapinnast krohviga markeeritud lame vahevöö. Viimasega sarnane motiiv on ka hoone nurkades. Hoone pargipoolsel küljel asuvad nõlvakul varem aidahoone juures olnud keldri varemed. Keldri müürid on säilinud esimese korruse ulatuses. Sissepääs keldrisse oli hoone pargipoolselt küljelt. Aidahoone kuulub pargi vertikaalset telge lõpetavasse mõisa abihoonete ansamblisse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisast on teateid 16. sajandi algusest, kui valdus kuulus Wrangelitele. Liivi sõja ajal omanikke vahetanud mõis läks endiste omanike kätte tagasi 1598. aastal. 1670. aastate lõpus said mõisa omanikeks Ungern-Sternbergid, kes ehitasid mõisa ka esinduslik härrastemaja. Pärast mitmeid omanikevahetusi läks mõis 1834. aastal Oetingenidele, kes lasid 19. sajandi keskel ehitada uue arhitekt Emil Julius Straussi projekti järgi valminud peahoone. Kõrvalhooned on peamiselt 18. ja 19. sajandist. Ait-keldri ehitusaeg jääb 19. sajandi esimesse poolde. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Jensel. 1921. aastal asus mõisa karjakasvatuskool, seejärel tegutses mõisas tehnikum.</span>


source: A
code: 23909
name: Kuremaa mõisa aednikumaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Põhimahus 1-korruseline, nõlvaku poolsel küljel 2-korruseline, poolkelpkatusega katud, krohvimata fassaadiga tellishoone, mis toetub maakivist vundamendile. Hoone paikneb pargi loodenurgas. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Fassaadikujunduses domineerib puhtalt vuugitud tellis, mis on osalt katud värvikihiga. Suhteliselt suured aknaavad on kaetud lamekaarse sillusega. Avade ees on kuuese jaotusega aknad. Hoone põhjaküljele on lisatud massiivne silikaattellisest eeskoda. Hoone paikneb pargi põhjaküljel asuva mõisa abihoonete ansambli läheduses pargis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisast on teateid 16. sajandi algusest, kui valdus kuulus Wrangelitele. Liivi sõja ajal omanikke vahetanud mõis läks endiste omanike kätte tagasi 1598. aastal. 1670. aastate lõpus said mõisa omanikeks Ungern-Sternbergid, kes ehitasid mõisa ka esinduslik härrastemaja. Pärast mitmeid omanikevahetusi läks mõis 1834. aastal Oetingenidele, kes lasid 19. sajandi keskel ehitada uue arhitekt Emil Julius Straussi projekti järgi valminud peahoone. Kõrvalhooned on peamiselt 18. ja 19. sajandist. Mõisa aednikumajana kaitse all oleva hoone on tõenäoliselt ehitatud 20 sajandi keskel. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Jensel. 1921. aastal asus mõisa karjakasvatuskool, seejärel tegutses mõisas tehnikum.</span>


source: A
code: 23910
name: Kuremaa mõisa uus rehi
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega kaetud, osaliselt krohvitud fassaadiga maakivist ja tellisest hoonerühm. Hooned paiknevad ansambli põhjaküljel esifassaadiga Laiuse-Kuremäe tee suunas. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Pika kolmest osast koosneva hoonemahu esifassaadil on lamekaarse sillusega kahepoolsed ukseavad. Fassaadi keskmes paikneb kõrge eraldiseisva korstnaga juurdeehitis. Teine suurem hoonemaht paikneb tagafassaadil. Kaks varem ühenduses olnud hoonet seisavad tänaseks eraldi. Tagumise hoone põhjapoolset otsafassaadi katab poolkelpkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisast on teateid 16. sajandi algusest, kui valdus kuulus Wrangelitele. Liivi sõja ajal omanikke vahetanud mõis läks endiste omanike kätte tagasi 1598. aastal. 1670. aastate lõpus said mõisa omanikeks Ungern-Sternbergid, kes ehitasid mõisa ka esinduslik härrastemaja. Pärast mitmeid omanikevahetusi läks mõis 1834. aastal Oetingenidele, kes lasid 19. sajandi keskel ehitada uue arhitekt Emil Julius Straussi projekti järgi valminud peahoone. Kõrvalhooned on peamiselt 18. ja 19. sajandist. Mõisa uue rehe ehitusaeg jääb 19. sajandi esimesse poolde. Tagafassadil paiknev väiksem hoonemaht on valminud 19. sajandi keskel. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Jensel. 1921. aastal asus mõisa karjakasvatuskool, seejärel tegutses mõisas tehnikum.</span>


source: A
code: 23911
name: Kuremaa mõisa meierei
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Meierei kahekorruseline hoone on lihtsa ristkülikukujulise põhiplaaniga. Hoone kiviseinad on krohvitud, osaliselt ääristab aknaid dekoratiivne krohviraamistus. Hoonel on plekk-kattega viilkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisast on teateid 16. sajandi algusest, kui valdus kuulus Wrangelitele. Liivi sõja ajal omanikke vahetanud mõis läks endiste omanike kätte tagasi 1598. aastal. 1670. aastate lõpus said mõisa omanikeks Ungern-Sternbergid, kes ehitasid mõisa ka esinduslik härrastemaja. Pärast mitmeid omanikevahetusi läks mõis 1834. aastal Oetingenidele, kes lasid 19. sajandi keskel ehitada uue arhitekt Emil Julius Straussi projekti järgi valminud peahoone. Kõrvalhooned on peamiselt 18. ja 19. sajandist. Mõisa meierei ehitusaeg jääb 19. sajandi keskpaika. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Jensel. 1921. aastal asus mõisa karjakasvatuskool, seejärel tegutses mõisas tehnikum.</span>


source: A
code: 23913
name: Kuremaa mõisa laut 2
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone seisukohast on tähtsamad vahetus läheduses paiknevad hooned, teised majapidamishooned (rehed, laudad jne,) olid rajatud mõisasüdamest kaugemale. 
Kuremaa mõisa 2 lauda katus on kaetud plekkattega. Plekkate on eemaldunud, kandekonstruktsioonid on tugevalt kannatada saanud. Hoone ümbrus korrastamata.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisast on teateid 16. sajandi algusest, kui valdus kuulus Wrangelitele. Liivi sõja ajal omanikke vahetanud mõis läks endiste omanike kätte tagasi 1598. aastal. 1670. aastate lõpus said mõisa omanikeks Ungern-Sternbergid, kes ehitasid mõisa ka esinduslik härrastemaja. Pärast mitmeid omanikevahetusi läks mõis 1834. aastal Oetingenidele, kes lasid 19. sajandi keskel ehitada uue arhitekt Emil Julius Straussi projekti järgi valminud peahoone. Kõrvalhooned on peamiselt 18. ja 19. sajandist. Karjalaut on ehitatud 20. sajandi alguses 1910. aasta paiku. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Jensel. 1921. aastal asus mõisa karjakasvatuskool, seejärel tegutses mõisas tehnikum.</span>


source: A
code: 23914
name: Kuremaa mõisa kaalukoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega katud, krohvitud fassaadiga kivist abihoone, mis paikneb karjakompleksi kõrval esifassaadiga Laiuse-Kuremäe tee poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Väikese hoone esifassaadi servas paikneb suur kahe poolega ukseava. Kaks väiksemat aknaava jäävad hoone põhjaküljele. Põhimahus kivist hoone viiluväljad on kaetud vertikaallaudisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisast on teateid 16. sajandi algusest, kui valdus kuulus Wrangelitele. Liivi sõja ajal omanikke vahetanud mõis läks endiste omanike kätte tagasi 1598. aastal. 1670. aastate lõpus said mõisa omanikeks Ungern-Sternbergid, kes ehitasid mõisa ka esinduslik härrastemaja. Pärast mitmeid omanikevahetusi läks mõis 1834. aastal Oetingenidele, kes lasid 19. sajandi keskel ehitada uue arhitekt Emil Julius Straussi projekti järgi valminud peahoone. Kõrvalhooned on peamiselt 18. ja 19. sajandist. Kaalukoja ehitusaeg jääb 19. sajandi lõppu või 20. sajandi algusesse. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Jensel. 1921. aastal asus mõisa karjakasvatuskool, seejärel tegutses mõisas tehnikum.</span>


source: A
code: 23916
name: Kuremaa mõisa moonakatemaja 2
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Moonakatemaja on lihtsa ristkülikukujulise põhiplaaniga hoone. Hoone kiviseinad krohvitud, aknaid ääristab lihtne krohviraamistus. Hoonet katab eterniitkattega viilkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisast on teateid 16. sajandi algusest, kui valdus kuulus Wrangelitele. Liivi sõja ajal omanikke vahetanud mõis läks endiste omanike kätte tagasi 1598. aastal. 1670. aastate lõpus said mõisa omanikeks Ungern-Sternbergid, kes ehitasid mõisa ka esinduslik härrastemaja. Pärast mitmeid omanikevahetusi läks mõis 1834. aastal Oetingenidele, kes lasid 19. sajandi keskel ehitada uue arhitekt Emil Julius Straussi projekti järgi valminud peahoone. Kõrvalhooned on peamiselt 18. ja 19. sajandist. Moonakamaja ehitusaeg jääb 18. sajandisse. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Jensel. 1921. aastal asus mõisa karjakasvatuskool, seejärel tegutses mõisas tehnikum.</span>


source: A
code: 23917
name: Kuremaa mõisa moonakatemaja 3
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Moonakatemaja on lihtsa ristkülikukujulise põhiplaaniga hoone. Hoone seinad on kombineeritud maakividest ja tellistest ning krohvitud. Hoonet katab eterniitkattega viilkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisast on teateid 16. sajandi algusest, kui valdus kuulus Wrangelitele. Liivi sõja ajal omanikke vahetanud mõis läks endiste omanike kätte tagasi 1598. aastal. 1670. aastate lõpus said mõisa omanikeks Ungern-Sternbergid, kes ehitasid mõisa ka esinduslik härrastemaja. Pärast mitmeid omanikevahetusi läks mõis 1834. aastal Oetingenidele, kes lasid 19. sajandi keskel ehitada uue arhitekt Emil Julius Straussi projekti järgi valminud peahoone. Kõrvalhooned on peamiselt 18. ja 19. sajandist. Moonakamaja ehitusaeg jääb 19. sajandi lõppu või 20. sajandi algusesse. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Jensel. 1921. aastal asus mõisa karjakasvatuskool, seejärel tegutses mõisas tehnikum.</span>


source: A
code: 23918
name: Kuremaa mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hollandi tüüpi tuuleveski kehand on laotud maakividest ning aknaavad on raamitud punaste tellistega. Nõukogude perioodi, majandi ajal kasutati hoonet baariruumidena. Tuulik on kaasajal restaureeritud ja heas korras.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandil mõisansamblist kaugemale põllule Laiusele viiva tee äärde.</span>


source: A
code: 23919
name: Kuremaa mõisa vana rehi
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuremaa mõisa puhul võib kõrvalhoonete paigutuses  eraldada kaht hoonete grupeeringut. Peahoone seisukohast on tähtsamad vahetus läheduses asuvad kõrvalhooned, mis paiknevad koos peahoonega ümber ristikukujulise siseõue. Valitsejamaja taha jääb teine majandushoonete kompleks, mis on kujundatud suletud õuena. Teised majapidamishooned (rehed, meierei, viinavabrik, küünid jne.) olid rajatud mõisasüdamest kaugemale. Mõisa vana rehi on kaetud eterniitkatusega. Majandite ajal kasutatud väetisehoidlana. Käesoleval ajal on säilinud osaliselt hoone maakividest ja tellistest kombineeritud ja paiguti krohvitud seinad, hoone katus on hävinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kuremaa mõisaansambel rajati ajaloodoktor H. Ligi andmetel 16. sajandil. Mõis kuulus Johann Wrangelile. Aastatel 1834-1919 olid Kurema mõisa omanikud von Oettingenid. 1834. aastal, kui Aleksander von Oettingen mõisa ostis, oli seal 18 hoonet - ehitist. Mõisa võõrandamise ajal oli neid seal aga juba 48. Vana rehe ehitusaeg jääb 19. sajandi esimesse poolde.</span>


source: A
code: 23921
name: Kurista mõisa park ja alleed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1,7 ha suurune vabakujuline pargiala, mis paikneb mõisa peahoone ümbruses, Tartu-Jõgeva-Aravete maantee ääres. Maastiku reljeef on tasane. Pargi puistu jääb mõisa peahoone lõuna- ja idaküljele. Peahoonest põhja jääb avar muruväljak. Pargi juurde kuulub ca 200 m pikkune allee, mis on säilinud fragmentidena. Mõisa läänest suunduv allee kulgeb mõisa peahoone sihil. Pargitaimestiku liigiline koosseis on väike. Puistu on jõudnud hääbumise ikka.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1429. aastal. 1632. aastal läks mõis Taubede suguvõsa valdusesse. Põhjasõjas mõis laastati, lisaks tabasid mõisa suured tulekahjud. 1820. aastal omandasid mõisa Samson-Himmelstjernad, kellele mõis kuulus kuni võõrandamiseni. Viimaste omanike ajal rajati ka mõisa park koos mõisasüdamesse suunduva alleega. Mõisa ajaloolised saksakeelsed nimetused on Coristal ja Kurrista. Nõukogude perioodil asus mõisasüdames Jõgeva Metsamajandi keskus.</span>


source: A
code: 23922
name: Kurista mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on massiivse kivihoonega, mille kehandis on kasutatud nii tellist kui ka maakivi. Hoone fassaade ilmestavad ümarad aknaavad, mis on suuresti kinni müüritud, ning ümarad ukseavad. Hoonet katab poolkelpkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1429. aastal. 1632. aastal läks mõis Taubede suguvõsa valdusesse. Põhjasõjas mõis laastati, lisaks tabasid mõisa suured tulekahjud. 1820. aastal omandasid mõisa Samson-Himmelstjernad, kellele mõis kuulus kuni võõrandamiseni. Viimaste omanike ajal püstitati mõisa ka arvukalt kõrvalhooneid, nende hulgas mõisa tall-tõllakuur, mis on tõenäoliselt ehitatud 19. sajandi kolmandal veerandil. Mõisa ajaloolised saksakeelsed nimetused on Coristal ja Kurrista. Nõukogude perioodil asus mõisasüdames Jõgeva Metsamajandi keskus.</span>


source: A
code: 23923
name: Kärde rahumajake
type: ehitismälestis
alt_id: 309
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rahvapärimuse järgi olevat rahu sõlmimine toimunud mõisa rohuaias asunud palkmajakeses, kuna see olnud ainuke säilinud hoone. Juba 1774. aastal arutles August Wilhelm Hupel, kas see hoone võis säilida hilisemates sõjatormides, kus ainult vähesed majad alles jäid. Arvatakse, et läbirääkimised võisid toimuda mõisahäärberis või telkides nagu see tollal kombeks oli. Sellesse majja ei oleks kõik delegatsiooni liikmed ära mahtunud. J.Bleuer möönis, et rahumajake võib olla säilinud sellest ajast, kuid püstitatud tähistamaks kohta, kus allakirjutamine toimus. Räägitakse võimalusest, et muldpõrandaga ja õlgkatusega lihtne hoone on lastud Kärde mõisniku poolt ehitada umbes 50 aastat hiljem rahulepingu auks ja mälestuseks. Tänapäeval on õled asendatud pillirooga, kuid majakese sajanditevanune ilme on säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kärde rahu sõlmiti 1. juulil 1661. aastal Kärde mõisas Rootsi ja Venemaa vahel ning see lõpetas aastatel 1656-1658 toimunud Vene-Rootsi sõja. Kolm kuud kestnud läbirääkimiste ajal peeti Kärde mõisas 25 kokkutulekut, enne kui rahu sõlmimine teoks sai. Lepingu järgi sai Rootsi tagasi Ida-Eesti (sealhulgas Tartu) ja Ida-Läti, mille Venemaa oli Vallisaare vaherahuga 1658. aastal endale saanud. Kärde rahulepinguga taastati sõjaeelne Stolbovo rahuga määratud piir.

Hoone on püstitatud hiljem rahulepingu mälestuseks.</span>


source: A
code: 23924
name: Kärde mõisa tall-ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1,5-korruseline, historitsistlik, viilkatuse ja krohvimata fassaadiga tellisest ning maakivist tall-aidahoone. Paikneb esifassaadiga mõisasüdame poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Fassaade iseloomustab dekoratiivne maakiviladu, mida raamistavad punasest tellisest nurgalahendused, avade küljed ning segmentkaarsed sillused. Hoone keskteljele jääb kolmnurkse puidust kolmnurkfrontooniga kõrgem hooneosa, mille teise korruse seinapind on kaotud tellisest. Esifassaadil on laudisega kaetud kolmnurkfrontoonil paarisaken, tagafassaadil ja otsafassaadide viiluväljal ümaraknad. Otsafassaadide seinapinnas on väikesed laskeavasid meenutavad avad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1532. aastal. Hilisemateks omanikeks on olnud Rosenid, Braschid, Pistohlkorsid. Viimased võõrandamise eelsed omanikud olid Stackelbergid. Varasemad teated mõisa hoonestuse kohta on 18. sajandist. Siis ehitati ka väike puidust peahoone. Park rajati peahoone ümber 18. sajandi teisel poolel. Mõisasüdames oli arvukalt kõrvalhooneid, mis olid ehitatud peamiselt 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses. Viimasesse perioodi langeb tõenäoliselt ka ait-tõllakuuri ehitusaeg. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Kardis.  Aastatel 1959-1959 ehitati peahoone asemele kontorihoone. Enamik kõrvalhooneid on 20. sajandi teisel poolel ümber ehitatud.</span>


source: A
code: 23926
name: Kärde mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on Kärde mõisahoonestust ümbritseva väikese pargiga. Säilinud puud ja puudegrupid on kasvanud varem liituses, mistõttu on osaliselt alt laasunud ja ühepoolse võraga. Pargi ruumilisus ei ole säilinud. Kärde pargis kasvas 1992. aasta inventuuri põhjal 51 erinevat puu- ja põõsataksonit. Peahoone ees, väljaku serval kasvavad mõned põlised siberi nulud ja vene lehis. Ajaloolist väärtust omab tammeallee. Pargis on looduskaitsealuse tähkja rapuntseli (Phyteuma spicatum) ainus leviala Jõgeva maakonnas. Ilmselt on selle aklimatiseerimise eesmärgil oma parki toonud suur botaanikahuviline Victor von Stackelberg. (pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pargi südamik on istutatud 18. sajandi teisel poolel. Praegusel kujul nähtav park on rajatud 1870. aastal mõisaomaniku parun Victor Stackelbergi poolt. Tema ajal istutati ka nulugrupp, mis asub teisel pool Jõgeva-Tartu maanteed. 2002. aastaks on pargi ajalooline planeering hävinud.</span>


source: A
code: 23927
name: Laiuse kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 303
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud fassaadiga kivist kirik, mille massiivset läänetorni lõpetab  kaheksatahuline tornikiiver ja selle neljale küljele jäävad nurgatornid. Kolmelöövilisele kirikule liitub idas väiksem pikliku kujuga kooriruum. Kiriku põhjaportaali ette jääb eeskoda. Juurdeehitused on ka koori ida- ja lõunaküljel. Avad paiknevad kiriku kolmel küljel ja torni ülaosas. Avatäited on puidust. Kiriku peasissepääs on läänetorni all. Algselt tornita läänefassaadil oli roosaken ja petikrist. Kiriku võlvid ei ole säilinud, kuid koori kirde- ja kagunurgas on fragmente võlvikandadest. Sisustusest on alles kaks pronksist laelühtrit. Kirikut ümbritseb kivimüüriga piiratud kirikuaed, mille põhjaküljele jääb pastoraadihoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Laiuse kogudust on esmakordselt mainitud 1319. aastal. Kivikirik on püstitatud 14. sajandi esimeses pooles. Kirikuhoone sai tugevasti kannatada nii Liivi sõjas, Poola-Rootsi sõjas ning viimaks ka Põhjasõjas. Kirik taastati ning 1766. aastal valmis käärkamber, samuti Schwartzi matusekabel. 1770. aastal valmis torn. 19. sajandi lõpus põleb kirik pikselöögi tagajärjel ning see taastatakse arhitekt Reinhold Gueleke projekti järgi 1888. aastaks. Kirik põles taaskord II maailmasõjas ning kirikutorn taastati 1974. aastal.</span>


source: A
code: 23928
name: Laiuse kirikuaed
type: arheoloogiamälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaias asub rõngasrist ning mitmeid teisi hauatähiseid. Kirikuaeda ümbritseb ligikaudu 1 meetri kõrgune sideainega maakivimüür. Kirikuaia ehteks on uhked sepisväravad  W-küljel. Haljastus koosneb suures osas 100 aastastest pärnadest, mis ümbritsevad kirikut. Laiuse kirkuaias kasvab teadaolevalt ainuke Karl XII istutatud tamm, mis on ka dendrokronooloogilist tõestust leidnud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Laiuse kirik on rajatud 14. sajandil ning sellesse aega jääb ka kirikuaia kujunemine. Kirikuaias asub 17. sajandist pärit olev rõngasrist ning ülejäänud vanemad hauatähised on 19. sajandi teisest poolest.</span>


source: A
code: 23929
name: Laiuse kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on müüritisena laotud siduseta maakiviehitisega, mille maksimaalne kõrgus on 1 meeter. Müür piirab kirikuaeda kolmest küljest (põhjast avatud). Sissesõidu värava kõrval 2 jalgväravat, kõik ümarkaarsed sepisväravad, krohvitud suurte, massiivsete postide vahel, ka postiotsi ehivad sepisehised. (pass 1983.a.)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirikuaia piirdemüür on rajatud 19. sajandi teises pooles.</span>


source: A
code: 23930
name: Laiuse pastoraadi peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on keskmise suurusega punasest telliskivist historitsistliku kujundusega hoonega. Hoone keskosas, nii esi- kui tagafassaadil, on lai pealisehitus, ühes laia kolmnurkviiluga katuseosas. Hoone punastest tellistest seinad on liigendatud lihtsate pilastritega, tellistest laotud karniisiga. Aknad on lihtsad, peamiselt kuuese jaotusega, viiluosas asub ümaraken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pastoraadi peahoone on ehitatud 19. sajandi teises pooles ning sajandi lõpus on seda rekonstueeritud. Nõukogude perioodil kohandati hoone ümber lasteaia tarbeks, käesoleval ajal on hoone Laiuse koguduse kasutuses.</span>


source: A
code: 23931
name: Laiuse kalmistu kabel
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Laiuse kihelkonna kalmistu lõunapoolses (suuremas) osas paikneb esinduslik punastest tellistest, krohvitud ja värvitud seintega kabel ühes keskse ärkli ja risaliitidena vormistatud nurkadega. Ärklite ülaosas asuvad tiheruudulised aknad, sissepääsul katkestatud ümarkaar, tellis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1912. aastal ehitatud kabelihoone arhitektiks on Rudolf Moritz von Engelhardt, kelle jaoks jäi kabelihoone projekteerimine üheks viimaseks tööks.</span>


source: A
code: 23932
name: Laiuse linnuse varemed vallikraaviga
type: Linnus
alt_id: 304
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Trapetsilise kujuga ringmüürkastell paikneb väikese oja looduslikult laugjal põhja-lõunasuunalisel kaldakünkal. Varasem sissepääs oli lõunaseina idapoolses lõigus. Linnus on ehitatud mitmes järgus. Ringmüür on rajatud müüri läbivatele teravkaartele, mis toetuvad postvundamentidele (ilmselt ehitusmaterjali kokkuhoiuks ja ehitusaja lühendamiseks). Müüri põhjakülje pikkus on 86 m, idas 82,5 m, lõunas 94 m ja läänes 57,5 m. Kaaravad puuduvad linnuse edelanurgas, kus eksisteerib vanim hoone, väike piklik majalinnus mõõtmetega 21 x 11,6 m, ehitatud arvatavasti 14. sajandi algul. Madal ringmüürkastell moodustab koos majalinnusega esimese ehitusjärgu. 
Ümberehitused koos uue väravaga, väravahoonega ja nende ette rajatud eeslinnusega läänes (teine ehitusjärk) tehti ilmselt 15. sajandi alguses. Suur ümara põhiplaaniga loode-suurtükitorn (läbimõõt 14 m, müüri paksus kuni 4 m), ümara kirdetorni vundamendid (eelmisega samas suurusjärgus) ja haakpüssidele kohandatud kirdetorn (läbimõõt 11,7 m) pärinevad 15. sajandi keskpaigast. Linnuse edelanurgal on säilinud veel jäljed väikesest kaheksatahulisest nurgatornist (sama Narva ja Paide linnustel) ja hilisema läänevärava ees olnud väravahoonest. Loodetorni säilinud kõrgus on 22 m, kirdetornil 14,4 m. Kirdetornis on kamberlaskeavad haakpüssidele, allosas on kambrid varustatud külgseinpinkidega. Kastelli kõrgendamine ja paksendamine (koos tornide ehitamisega) tähistab linnuse lõplikku valmimist (müüripaksus 2,1 - 2,3 m, kohati isegi 2,66 m). 
Müürid on ehitatud maakivist ja paest. Kasutatud on ka tellist, eriti ohtralt loodetornis ja kaitsekäigu kreneleeringuga kaitserinnatises (7,2 m kõrgusel).
(Kalvi Aluve, Eesti arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algse linnuse rajamisaega on dateeritud erinevalt. Oletatud on selle rajamist 15. sajandi alguses (Löwis of Menar, Tuulse), 14. sajandi lõpus (Raam) või isegi 13/14. sajandi vahetusel (Alttoa). Ürikuliselt on linnust mainitud esmakordselt 1406. aastal. Suuremad ümberehitused on toimunud 15. sajandil, kui linnust kohandati seoses tulirelvade levikuga. Linnus purustati Liivi sõjas, 1559. aastal. Linnus taastati nii, et seal resideerus veel aastatel 1700-1701 kuningas Karl XII oma vägedega. Peale Karl XII lahkumist purustati linnus Põhjasõjas ning seda ei taastatud.</span>


source: A
code: 23933
name: Vaimastvere mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, järelklassitsistlik, poolkelpkatuse ja krohvimata fassaadiga maakividest aidahoone, mis paikneb peahoone esise hoovi servas esifassaadiga viimase poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Esifassaadi keskmes on kolmnurkfrontooniga viiluväli, mis toetub kahele ülalt kitsenevale ümarpiilarile. Viiluvälja all on frontooni laiune tagasiastega ulualune, mille tagaseina keskele jääb valgmikuga kahepoolne ukseava. Ulualusest kahele poole jäävatel seinapindadel on suhteliselt suured ümarkaarse sillusega aknaavad, mille ees ruutudega aknad. Hoone seinapinnas on kivide vahed täidetud heleda krohviga, milles graniidikildudest laotud dekoratiivsed mustrid. 20. sajandi teiseks pooleks oli hoone oluliselt ümber ehitatud. Hävinud oli kolmnurkfrontoon ning fassaadile oli lisatud puidust juurdeehitus. Algne poolkelpkatus oli asendatud viilkatusega. Põhjalikud restaureerimistööd leidsid aset 2004. aastal. Tööde käigus muudeti oluliselt hoone välisilmet. Siseruumes ehitati välja katusealune korrus. Viimasega seoses paigutati katuse pinda vintskapid. Aidahoone on moodustanud osa peahoone esisest keskteljele kahele poole koondunud ansamblist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1552. aastal. Omanikeringi on kuulunud Schwartzid, Hoyningen-Huened, Campenhausenid, Steinheilid, Grünwaldtid ja Oettingenid. Mõisa viimasteks võõrandamise eelseteks omanikeks olid Braschid. Mõisa peahoone ehitati tõenäoliselt 19. sajandi keskpaigas. Aidahoone on valminud 1854. aastal. 1970. aastateks oli aidahoone oluliselt ümberehitatud. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Wemsteuer. 1921. aastast on mõisasüdames tegutsenud kool. 1995. aastal põlenud peahoone asemele on ehitatud uus koolimaja, mis kuulub Vaimastvere Põhikoolile. Aidahoone restaureeriti 2004. aastal.</span>


source: A
code: 23934
name: Vaimastvere mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on rajatud regulaarstiilis ning sellest on säilinud tänaseks peahoone esine ringteega muruväljak. Praegune park on säilitanud vabakujundusliku ilme, siiski ajaloolisest pargi puistust on vähe säilinud. Pargis kasvas 1992. aasta inventuuri andmetel 35 puu- ja põõsaliiki. Enamuspuuliigiks on harilik vaher. Eriti dekoratiivne on eesväljaku keskel  harilik saar, mille ümbermõõt rinnakõrguselt on 350 cm ja kõrgus 20 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park on rajatud  18. sajandi esimesel poolel regulaarstiilis. Üsna pea, 19. sajandi teises pooles kujundati park ümber vabakujunduslikuks pargiks. 1993. aastal paigutati mõisaparki 1922. aastal avatud ja Vaimastvere vallamajas asunud mälestustahvel Eesti Vabadussõjas langenutele.</span>


source: A
code: 23935
name: Raja vanausuliste palvela kellatorn
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Nelinurkse põhiplaaniga, rõht- ja püstlaudisega ning keeruka nikerddekooriga hoone, keatud lameda kelpkatusega, mille peal asub telkkatuse all kolmest küljest avatud madal kellakorrus. Peatrepi kohal väikese sibulkupliga varikatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kellatorn on ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi teisel poolel. Aastatel 1907–1912 rajati Raja külla siinse kuulsa ikoonikirjutaja Gavriil Frolovi (1854–1930) eestvõttel ja tema ikoonide müügi eest teenitud rahaga viie kupliga suur palvemaja, mis kahjuks hävis sõjas 1944. Imekombel säilis kellatorn, mis restaureeriti 1990, kahjuks on tulekahjust pääsenud 9 kellast üks varastatud.</span>


source: A
code: 23936
name: Mustvee kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tüüpiline neogooti stiilis kivikirik. Ühelöövilise põhiosaga liituvad S- ja N-eeskoda, polügonaalse lõpmikuga koor ja käärkamber. W-torn on nelinurkne, neogooti telkkiivriga. Portaalid ja ehisraamistikuga aknad on teravkaarsed, tornifassaadil ning eeskodade viiludel on ümaraknad. Siseruumi katab segmentkaarne kivivõlv; kooriruumi eraldab võidukaar. Sisustuses neobarokne altarikapp (Viljandi Jaani kirikust) koos altarimaaliga, kantsel ja barokne pingistik (Rootsi Mihkli kirikust)(EA).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mustvee kirik ehitus algas 1877. aastal arhitekt J. Maasi projekti järgi. Hoone vastvalminud torn varises 1878. aastal, ning seetõttu valmis kirik alles 1880ndaks aastaks.</span>


source: A
code: 23937
name: Pajusi mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Põhimahus 1-korruseline, klassitsistlikus stiilis, poolkelpkatusega, krohvitud fassaadiga kivist eluhoone, mis asub ansamblituumikus esifassaadiga esiväljaku ja pargi peaosa poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Nii hoone esi- kui tagafassaadil domineerib läbi kahe korruse ulatuv kolmnurkfrontoonidega kaetud hoonemaht, mis paikneb hoone otsal. Nii esi- kui tagafassaadil viiluvälja kaunistab veneetsia aken. Viimase restaureerimise käigus on esifassaadile peasissekäigu ette lisatud samuti kolmnurkfrontooniga kaetud sammasportikus. Peahoone eesväljak pikeneb põhjasuunas majandushooviks, mille ümber koonduvad korrapäraselt paigutatud kõrvalhooned.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 17. sajandil. Pikaajalisteks omanikeks oli Wahlide suguvõsa, kelle ajal 1830. aastatel ehitati ka mõisa peahoone, mis on tänaseks ümber ehitatud. Mõisa saksakeelne nimetus on Pajus. Peahoone on pikemat aega olnud kasutusel rahvamajana. Hoone restaureeriti aastatel 2006-2008.</span>


source: A
code: 23938
name: Pajusi mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pajusi mõisa park on keskmise suurusega (8,0 ha), plaanilt pikk regulaarkujunduslik park. Eesväljaku poolitab tänapäeval Põltsamaa – Rutikvere tee, mis poolitab esiväljaku  ja kahjustab pargi kompositsioonilist väärtust. Mõisa peahoone koos tagaväljakuga jääb ida poole, suurem  osa eesväljakust ja  pargipuistu jäävad lääne poole teed. Härrastemaja ees olnud ovaal on tänaseks  taandunud neljakandiliseks  suurte elupuudega muruväljakuks. Maja tagune osa oli  algselt regulaarse lahendusega. Säilinud on teljel paiknevad lehised ja kahel pool alleede fragmendid. Tagaväljaku keskel teljel suhteliselt suur, ovaalne süvis, mille äärt mööda jooksis tee. 
Ümbritsevast maastikust eraldab parki pae- ja maakividest müür, mis on osaliselt säilinud algsel kujul, osaliselt on müüri taastatud eelmise sajandi lõpul. Säilinud on kivist väravapostid parki läbiva peaallee lääne otsas ja peahoone kõrval. Endine peasissesõidu tõi Adavere poolt üle Põltsamaa jõe ja paistiikide vahelt parki kust algasid pikad kahepoolsed tänini terviklikult säilinud alleed. Peale väravate vahelt sissesõitu hargnes peatee kaheks, üks neist viis  pargi lõuna küljelt müüriga paralleelselt  tootmishooneteni. Sissesõidutee jätkus pargi keskosani, kus hargnevad teed mitmesse külge. Kõik peamised teed on ääristatud kahelt poolt ka puudega. Parki ilmestas ka vesi. Peateljel ja teine sellest veidi edasi  asuvad 2 nelinurkset tiiki, mis said  toite kraavi ja paistiikide kaudu jõest. Kraav  on säilinud loode osasse viiva tee kõrval. Pargimüüri all on tänini näha kinniaetud kraavi ületav ümarvõlv. Põhjaosa müüri ääres on säilinud endise triiphoone varemed. Samas ees on kõrgendikul vundamendid ja härrastemaja keskteljeni suunduv põlispuudega ääristatud tee viitavad ehitisele (pargipaviljon?).
Park on liigivaene. 1992 inventeerimise järgi kasvas pargis 28 puu- ja põõsaliiki</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Regulaarstiilis uhke ja suur park on isutatud ilmselt samaaegselt varaklassistsistliku härrastemaja ehitusega 19. sajandi esimesel poolel. Park on oma põhiplaneeringult säilinud tänini.</span>


source: A
code: 23939
name: Pajusi mõisa pargi piirdemüürid ja väravapostid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pae- ja maakividest sideaineta  müür on piiranud kogu ligi 7,4 ha pargiala. Põhja ja ida küljes on piire üle kahe meetri kõrge ja osdaliselt selliselt ka säilinud.  Osaliselt on madalam piire lagunenud maani, kuid kogu ulatuses jälgitav. 
Säilinud on ka  ligi kahe meetri kõrgused Karjala graniidist, pealt püramiidjalt teritatud, kahed väravapostid. 
Ühed postid asuvad pargi lääneosa sissesõidutee otsas, teised peahoone lõuna küljes, tagaväljakule viiva tee otsas. Postidel säilinud ka suured sepishinged.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 17. sajandil. Pikaajalisteks omanikeks oli Wahlide suguvõsa, kelle eestvedamisel ehitati 1830. aastatel ka mõisa peahoone. Viimase juurde kuuluv park rajati 19. sajandil. Mõisa saksakeelne nimetus on Pajus. Peahoone on pikemat aega olnud kasutusel rahvamajana.</span>


source: A
code: 23940
name: Pajusi mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, klassitsistlikus võtmes, viilkatuse ja krohvitud fassaadiga kivist abihoone, mis asub majandushoovis esifassaadiga teiste abihoonete poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Hoone esifassaadil domineerib neljale dooria sambale toetuv ulualune ja selle kohal paiknev poolkaarekujulise aknaavaga kolmnurkfrontoon. Ulualuse tagaseinas on kolm ümarakent ning kahel pool segmentkaarse sillusega kahepoolsed ukseavad. Stiliseeritud sammasportikusest kahele poole jäävatel seinapindadel on krohviraamistusega markeeritud ümarkaarse sillusega ukseavade motiivid. Sarnane lahendus on ka hoone otsafassaadidel. Aidahoone koondub koos teiste kõrvalhoonetega ümber korrapärase majandushoovi, mille telg kulgeb risti üle peahoone esise väljaku.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 17. sajandil. Pikaajalisteks omanikeks oli Wahlide suguvõsa, kelle eestvedamisel ehitati 1830. aastatel ka mõisa peahoone. 19. sajandil on ehitatud ka enamus mõisa kõrvalhooneid. Neist mitmeid on hiljem kasutatud ladude ja töökodadena. Mõisa saksakeelne nimetus on Pajus. Peahoone on pikemat aega olnud kasutusel rahvamajana.</span>


source: A
code: 23941
name: Pajusi mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pajusti mõisa valitsejamaja oli algupäraselt ühekorruseline, krohvitud välisseintega ja viilkatusega kivihoone. Hoonele on hilisemal ajal lisatud mitmed puidust juurdeehitused, mis moonutavad algset ilmet.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõgeva maakonnas, Pajusi külas, kuuludes Pajusi mõisaansamblisse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on arvatavasti rajatud 19. sajandi keskel.</span>


source: A
code: 23942
name: Pajusi mõisa teenijatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega kaetud, krohvitud fassaadiga kivist abihoone, mis paikneb majandushoovis esifassaadiga teiste abihoonete poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Lihtsa kujundusega fassaade ilmestab hoone räästas kulgev profileeritud karniis, mis jätkub hoone otsafassaadidel esimest ja teist korrust eraldava vahevööna. Koos teiste kõrvalhoonetega koondub teenijatemaja ümber korrapärase majandushoovi, mille telg kulgeb risti üle peahoone esise väljaku.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 17. sajandil. Pikaajalisteks omanikeks oli Wahlide suguvõsa, kelle eestvedamisel ehitati 1830. aastatel ka mõisa peahoone. 19. sajandil on ehitatud ka enamus mõisa kõrvalhooneid. Neist mitmeid on hiljem kasutatud ladude ja töökodadena. Mõisa saksakeelne nimetus on Pajus. Peahoone on pikemat aega olnud kasutusel rahvamajana.</span>


source: A
code: 23943
name: Pajusi mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Madal , ühekorruseline lihtne krohvitud kivihoone. Kaetud madala lameda viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 17. sajandil. Pikaajalisteks omanikeks oli Wahlide suguvõsa, kelle eestvedamisel ehitati 1830. aastatel ka mõisa peahoone. 19. sajandil on ehitatud ka enamus mõisa kõrvalhooneid. Neist mitmeid on hiljem kasutatud ladude ja töökodadena. Mõisa saksakeelne nimetus on Pajus. Peahoone on pikemat aega olnud kasutusel rahvamajana.</span>


source: A
code: 23944
name: Pajusi mõisa küün
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega kaetud krohvitud fassaadiga kivist abihoone, mis paikneb majandushoovis esifassaadiga teiste abihoonete poole. Askeetliku kujundusega hoone esifassaadi servas on suur kahe poolega ukseava, mille eest kalasabamustriga lauduks. Koos teiste kõrvalhoonetega koondub küün ümber korrapärase majandushoovi, mille telg kulgeb risti üle peahoone esise väljaku.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 17. sajandil. Pikaajalisteks omanikeks oli Wahlide suguvõsa, kelle eestvedamisel ehitati 1830. aastatel ka mõisa peahoone. 19. sajandil on ehitatud ka enamus mõisa kõrvalhooneid. Neist mitmeid on hiljem kasutatud ladude ja töökodadena. Mõisa küün on tõenäoliselt ehitatud 20. sajandi alul. Mõisa saksakeelne nimetus on Pajus. Peahoone on pikemat aega olnud kasutusel rahvamajana.</span>


source: A
code: 23945
name: Pajusi mõisa meierei
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Põhimahus 1-korruseline, viilkatusega, krohvitud fassaadiga kivist abihoone. Hoone paikneb esiväljaku lõunaküljel esifassaadiga lõuna suunas. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Esinduslikkust taotleva hoonemahu esi- ja tagafassaadidel domineerib 2-korruseline kolmnurkviiluga kaetud hoonemaht. Pikihoone katus on tõstetud ning selle alla jääb esimese korruse karniisi kohal poolkorrust markeeriv seinapind. Hoone lääneserva kujunduses võib aimata põhimahust varasemaid hooneosi, millele viitab keeruka profileeringuga karniis. Meierei asub ansambli lõunaküljel, lõpetades majandushoovi juurest peahoone esise väljakuni kulgeva telje.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 17. sajandil. Pikaajalisteks omanikeks oli Wahlide suguvõsa, kelle eestvedamisel ehitati 1830. aastatel ka mõisa peahoone. 19. sajandil on ehitatud ka enamus mõisa kõrvalhooneid. Neist mitmeid on hiljem kasutatud ladude ja töökodadena. Tõenäoliselt 20. sajandi alguses valminud meierei kehandis on kasutatud varasema hoone osi. Mõisa saksakeelne nimetus on Pajus. Peahoone on pikemat aega olnud kasutusel rahvamajana.</span>


source: A
code: 23946
name: Pajusi mõisa kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Põhimahus 1-korruseline, klassitsistlikus võtmes, viilkatusega kaetud, krohvimata fassaadiga paest ja tellisest abihoone. Hoone asub ansambli lõunaservas esifassaadiga Põltsamaa-Pajusi-Luige maantee poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Hoone esifassaadil on neljale massiivsele paekivis piilarile toetuv ulualune, mille kohal kõrgub poolkaarekujulise aknaavaga kolmnurkfrontoon. Piilaritevahelised avad on kaetud ümarkaarse sillusega; motiiv kordub hoone külgedel petiknišina. Seinapinna ülaosas on tellisest vöö, mille kohal tellisest räästakarniis. Tellist on kasutatud ka kõigi avade raamistuses. Hoone lääneotsa on hiljem lisatud samas mahus juurdeehitis, mille fassaade ilmestavad korrapäraselt paiknevad segmentkaarse sillusega akna- ja ukseavad. Nõukogude perioodil lisati kivist hoonele puidust hoonemaht, mis on tänaseks lammutatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 17. sajandil. Pikaajalisteks omanikeks oli Wahlide suguvõsa, kelle eestvedamisel ehitati 1830. aastatel ka mõisa peahoone. 19. sajandil on ehitatud ka enamus mõisa kõrvalhooneid. Neist mitmeid on hiljem kasutatud ladude ja töökodadena. Mõisa saksakeelne nimetus on Pajus. Peahoone on pikemat aega olnud kasutusel rahvamajana. Kuivati restaureerimist alustati 2013. aastal.</span>


source: A
code: 23948
name: Tapiku mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone on ehitatud klassitsistlikus stiilis ning tegemist on ühekordse kivist hoonega, pealeehitusega hoone keskosas. 1898. aastast kuulus mõis Axel von Wahlile. Hoone peasissekäigu juures on puidust ehitatud ja ümarkaarsete akendega veranda. Katus on kaetud eterniitkattega, tugevasti sammaldunud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa peahoone koos pargiga on rajatud 19. sajandi esimesel poolel.</span>


source: A
code: 23949
name: Tapiku mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tapiku mõisa park on väike (2,1ha) vabakujunduslik park. Pargi tagaväljak oli suhteliselt  avar ja piiratud põlispuugruppidega. Parki piiras maakivist müür, millest osa on tänaseni säilinud. Pargis on säilinud ilusaid põlispuid ja nende gruppe. Võsastunud ja halvasti hooldatud. 1992. aasta andmetel  kasvas pargis 28 erinevat liiki puid ja põõsaid. Tähelepanuväärsemateks puudeks on harilik elupuu (ü=130 cm, h=15 m), euroopa lehis (ü=269 cm, h=25,5 m), harilik pärn (ü=295 cm, h=27 m) ja leinajalakas. 
(pargiankeet, 2006)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa peahoone ühes pargiga on rajatud 19. sajandi esimeses pooles.</span>


source: A
code: 23950
name: Kodavere kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kodavere Mihkli kirik. Varaklassitsistlik ühelööviline kivikirik. Pikihoone liitub ristkülikukujulise käärkambriga O-s. Läänefassaadil on kolmnurkne frontoon ja kaheksatahuline, ülaosas trumlikujuline haritorn, millel sibulakujuliseks paisutatud kiiver. Pikihoonel on segmentkaarne laudlagi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitatud 1775.-1777. aastatel.</span>


source: A
code: 23951
name: Pala mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pala mõis on kahekordne kombineeritud materjalist hoone. Alumine korrus on ehitatud telliskivist, teine korrus (peakorrus) puidust. Hoonet katab eterniidist viilkatus. Esimene, krohvitud seintega korrus on ehitatud majanduskorruseks ning omab väikseid, lihtsa horisontaalse ehisfrontooniga kaunistatud aknaid. Peakorrus on vooderdatud horisontaallaudisega, omab suuri aknaid, mis dekoreeritud eklektilise ilmega horisontaalsete frontoonidega. Otsafassaadis keskmine aken ehitatud üleni klaasitud. Otsaviilu kolmnurgas väike lakka valgustav kaaravadega paarisaken. Hoone esifassaadil paremal äärel kõrgetel neljatahulistel postidel suur kinnine, klaasitud rõdu, mida katab viilkatus. Rõdu kõrvalt tõuseb teisele korrusele trepp, millel siseportaal puidust ehispitsiga. Viimases väljalõigatud ažuurne tekst: sisenemisel „Herzlich Villkommen”, väljumisel „Aufwiedersehn”.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pala mõisa (saksa k Palla) on olemasolevana mainitud 1628. aastal. 18. sajandi alguses kuulus mõis von Bockidele. Alates 1716. aastast kuni 1919. aasta võõrandamiseni oli ta aga von Strykide aadliperekonna omanduses. Peahoone on ehitatud endise peahoone kõrvale 19. sajandi lõpus.</span>


source: A
code: 23952
name: Pala mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pala mõisa park on väike vabakujunduslik park suurusega umbes 3 hektarit. Säilinud on peahoone esine tiheda puude asetusega ja ääristatud kruuskattega ringteega väljak. Peahoone taga asuvad põlispuude rühmad ja regulaarpargi fragmendid. Ajalooliselt on park kujundatud vabakujulisena, kuhu on rajatud õdusad sopid, mida ümbritsevad üksikud puud ja puude grupid. Regulaarpargist on säilinud kaherealised alleelõigud vabakujuliste puuderühmade vahel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pala park on rajatud 19. sajandi alguses.  Hilisematel aastatel on tehtud ka mitmeid juurdeistutusi.</span>


source: A
code: 23953
name: Pala mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega, osaliselt laudisega kaetud fassaadiga maakividest, tellistest ja puidust elamu. Hoone paikneb mõisasüdames esifassaadiga peahoone poole. Avad paiknevad korrapäratult. Avatäited on puidust. L-tähe kujulise hoonemahu pikem külg asub paralleelselt teega, lühem tiibhoone ulatub hoone idaserval krundi sisemusse. Esifassaadile jääva peasissekäigu ees on pisike veranda. Hoone asub kõrgel maakividest soklil. Põhimahu idapoolne otsafassaad on laotud punastest tellistest. Valitsejamaja kõrval paikneb viimasest vanem aidahoone. Ka valitsejamaja asukohas on olnud varasemaid hooneid. Võimalik, et nende ehitusosi on kasutatud ka uue hoone juures.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmaminitud 1628. aastal. 18. sajandil olid mõisa omanikeks Bockid, alates 1716. aastast kuni võõrandamiseni Stykid. Mõisa peahoone on ehitatud 19. sajandil. Mõisa valitsejamaja on tõenäoliselt ehitatud 19. sajandi lõpus või 20. sajandi alguses. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Palla, mõnedes allikates ka Palawas ja Palauasmal. Nõukogude ajal asusid mõisa peahoone velskripunkt ja korterid.</span>


source: A
code: 23954
name: Pala mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega kaetud, puidust aidahoone, mis paikneb mõisasüdames esifassaadiga peahoone suunas. Avad paiknevad funktsionaalselt. Avatäited on puidust. Aidahoone on säilinud ümberehitatud kujul. Algselt ühe katuse all olnud hoone koosneb tänaseks kahest hooneosast. Neist idapoolsem näitab ära hoone algse viilukõrguse. Läänepoolse madalama osa ees on algselt olnud viiele sambale toetunud avatud ulualune, mis oli osaliselt säilinud veel 1970. aastate keskel. Ulualuse tagaseinas paiknenud kahe poolega ukseavad paiknevad ulualuse lammutamisest tingituna nüüd otse hoone esifassaadil. Aidahoone kõrval paikneb viimasega ühte kompleksi kuuluv uuem valitsejamaja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmaminitud 1628. aastal. 18. sajandil olid mõisa omanikeks Bockid, alates 1716. aastast kuni võõrandamiseni Stykid. Mõisa peahoone on ehitatud 19. sajandil. Mõisa ait on ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi viimasel veerandil. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Palla, mõnedes allikates ka Palawas ja Palauasmal. Nõukogude ajal asusid mõisa peahoone velskripunkt ja korterid.</span>


source: A
code: 23955
name: Pala mõisa õlleköök
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist ja punastest tellistest kivikatusega mõisa kõrvalhoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmaminitud 1628. aastal. 18. sajandil olid mõisa omanikeks Bockid, alates 1716. aastast kuni võõrandamiseni Stykid. Mõisa peahoone on ehitatud 19. sajandil. Mõisa õlleköök on 19. sajandi jooksul korduvalt ümberehitatud. Viimane ehitusjärk pärineb tõenäoliselt 19. sajandi lõpust või 20. sajandi algusest. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Palla, mõnedes allikates ka Palawas ja Palauasmal. Nõukogude ajal asusid mõisa peahoone velskripunkt ja korterid.</span>


source: A
code: 23956
name: Pala mõisa kuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, historitsistlikus stiilis, viilkatuse ja krohvimata fassaadiga maakividest ning tellisest kelder. Hoone paikneb mõisasüdamest lõunasse jääva õlleköögi juures esifassaadiga Alatskivi-Pala maantee poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Täiskorrusega kelder paikneb suures mahus maapinnal. Fassaadid on liigendatud lihtsa, kuid dekoratiivse maakivi- ja telliselaoga. Nurgad ja viiluväli on tellisest, vundamendid ja seinad maakivist. Keldri lääneosa lõunaküljel on väiksem silikaattellistest juurdeehitus. Kelder moodustab kõrvaloleva õlleköögiga ühtse terviku.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmaminitud 1628. aastal. 18. sajandil olid mõisa omanikeks Bockid, alates 1716. aastast kuni võõrandamiseni Stykid. Mõisa peahoone on ehitatud 19. sajandil. Mõisa õlleköök on 19. sajandi jooksul korduvalt ümberehitatud. Viimane ehitusjärk pärineb tõenäoliselt 19. sajandi lõpust või 20. sajandi algusest. Õlleköögi juurde kuulub ka kuur, mis on ehitatud tõenäoliselt samuti 19. sajandi lõpus või 20. sajandi alguses. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Palla, mõnedes allikates ka Palawas ja Palauasmal. Nõukogude ajal asusid mõisa peahoone velskripunkt ja korterid.</span>


source: A
code: 23957
name: Ehavere vesiveski varemed
type: ehitismälestis
alt_id: 305
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandi lõpus asus eraldi sae- ja viljaveski. 1889 aastal on veski omandanud A. D. Moora, ning sinna rajati saekaater ja puutöökoda, kus kasutati osaliselt ka aurujõudu. 20. sajandi alguses asendati veskiratas Saksamaalt tellitud turbiiniga. Betoonist veskitamm valmis 1930. Veski töötas kuni 1960. aastate lõpuni. Veskiga ühe katuse all oli elamu- tellisehitis, mille maakivist soklikorrusel asusid puutöökoja seadmed. Traditsioonilise välimusega 1,5 korruselise maakividest vesiveskihoone akna ja ukse avad olid ääristatud tellistega. Veskihoone lagunenud ja lammutatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehavere veskikohta on kirjalikes allikates Luua mõisa veskina nimetatud alates 18. sajandist. Käesolev Ehavere vesiveski ehitati 19. sajandi teises pooles, veskitamm ehitati 1930ndatel aastatel. Käesoleval ajal on vesiveski suures osas hävinud, säilinud on vaid üksikud maakivimüüri osad.</span>


source: A
code: 23958
name: Kaarepere mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivi vundamendil punastest tellistest kahes jaos ehitatud hoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Fassaadilt vasakpoolne kivikatusega osa avariiline, parempoolne eterniitkatusega osa rahuldavas korras.</span>


source: A
code: 23959
name: Kaarepere mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tänaseks on keskmise suurusega pargist (6 ha) säilinud ainult fragmendid – sissesõiduteed ääristav allee, vana kaherealine allee pargi läänepiiril ja mõned põlispuude rühmad omaaegses vabakujunduslikus pargiosas. Omamoodi sümbolina on vana regulaarne tarbeaed kasutusel ka tänapäeval kasutusel kohalike elanike aiamaadena.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaarepere mõisa park on rajatud regulaarstiilis 18. sajandi lõpul. (vt mõisasüdamiku plaan 1389-1-141 1. 1=Sengbusch, Conrad M. 1797 a.)
Park kujundati ümber ilmselt uue peahoone valmimisjärgselt 19. sajandi teises pooles. (vt. mõisasüdamiku plaan 1389-1-137 1- 4=Bolssfeldt, 1895.a. valmistatud koopia 1855 a. kaardist).</span>


source: A
code: 23960
name: Kaarepere raudteejaama peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Traditsionalismi stiili reeglite järgi ehitatud  ühe- ja kahekorruselisest plokist koosnev kelpkatusega ristkülikpõhiplaaniga hoone. 
Katus laineline bituumenplaat. 
Seinad puit, laudvooder. 
Sokkel tsementkrohviga viimistletud. 					
Püstlaudisega vooderdatud ehitise räästaid ääristab nõgusa profiiliga lopsakas laudkarniis, mis madalama ploki katuseräästa jätkuna vöötab korrustevahet markeerides ka kahekorruselise korpuse seina. Nurki rõhutavad võrdlemisi laiad puitliseenid. Kahe korruse erinevat arhitektuurset kaalu toonitab teise korruse madalam sein ja madalamad ning tihedama ruuduliigendusega aknad. Välisuksed on varustatud valgmikega. Enamik aknaid on algsed, välisuksed sekundaarsed. Korstnad on uued.  Esiküljele ja otstele on kinnitatud uued emailitud plekktahvlid jaama nimega. 
Ootesaalil on linoleumpõrand, krohvi ja puitlambriiga viimistletud seinad ning ümardatud servadega krohvlagi. Küttekehadeks on ümmargune plekkahi ja laineplekkahi. Aknad on trellitatud. Ootesaaliga külgnevatesse ruumidesse viivad algsed tahveluksed, v.a jaamakorraldaja kabineti sekundaarne uks. Omaaegsest mahukast, ruudukujulise põhiplaaniga ooteruumist hõlmab täna rohkem kui neljandiku nõuk. perioodil rajatud aparaadiruum. Omal ajal ruumi keskel asetsenud hulknurkne kandepost seisab aparaadiruumi seina ääres. Eeskojal ja ooteruumi käimlatega ühendaval koridoril on glasuuritud tsementplaatidega kaetud põrand.
 (Eesti raudteearhitektuuri inventeerimine,  kunstiteaduse üliõpilased Martin Jänes ja Urmas Oja . Tall. 2004)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Vaksalikompleks asetseb raudtee edelaküljel, ülesõidu juures. Jaamahoone moodustab ansambli temast u 120 m loode suunas raudtee ääres paikneva kaalukojaga. Jaamahoone ümbrus on heakorrastatud ja haljastatud, ilupuud, hekid ning muru hoolikalt pügatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaarepere raudteejaamahoone on valminud 1927. aastal.</span>


source: A
code: 23961
name: Kudina mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1,5-korruseline, historitsistlik, viilkatuse ja krohvimata fassaadiga peamiselt punasest tellisest mõisa peahoone, mis paikneb ida-lääne suunal esifassaadiga hoone esise ringväljaku suunas. Avad on korrapäraselt, avatäited puidust. Punasest tellisest hoone toetub kõrgele maakivist soklile, milles on hoonealust täiskeldrit valgustavad segmentkaarse sillusega aknaavad. Peakorruse seinapinda kaunistab dekoratiivne telliseladu. Kõige rikkalikuma kujundusega on peakorruse kohale jäävad katuse mitmekordsed hammaskarniisid. Peasissekäigu kohal on esifassaadiga samas tasapinnas kolmnurkse viilu ja viimase alla jääva kahe aknaavaga väljaehitis, mille räästaid kaunistab samuti hammasfriis. Sarnase kujundusega oli ka varem esifassaadi keskmes olnud puidust eeskoda. Peahoone läänepoolses otsas on pisem viimasega ühtses stiilis väljaehitis-veranda. Interjööris on säilinud mitmeid originaaldetaile, nagu kahhelahi, metallist keerdtrepp ning lagede stukkrosetid. Hoone aluses täiskeldris on kahte tüüpi võlve, mille alusel võib hoone jaotada tinglikult kolmeks osaks, millest kaks äärmist kuuluvad tõenäoliselt praeguse peahoone ehitusaega. Hoone keskosa alune kelder on neist tõenäoliselt varasem. Peahoone paikneb üksinduses keset pargiala, selle vahetus lähedusse jääb ainult keldrihoone. Mõisa majandushooned koondusid pargiala põhjaküljele.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated Kudina küla kohta on 1600. aastast, kui hilisemate mõisamaade omanikeks sai Taubede suguvõsa. Seejärel kuulus mõis alates 1701. aastast kuni 1751. aastani Stackelbergidele. 1881. Aastal läks mitmeid kordi omanikke vahetanud mõis Manteuffelitele, kelle valitsemisajal valmis 1895. aastal ka mõisa peahoone, mis tõenäoliselt paikneb varasema samal kohal paiknenud mõisa peahoone asukohas. Tollaseks mõisaomanikuks oli krahv Ernst von Manteuffel (1844–1922). Mõisamaad võõrandati 1921. aastal. Sel perioodil lisati peahoone tagafassaadile veranda, mis on tänaseks lammutatud. Mõisa esifassaadil algselt paiknenud eeskoda lammutati 20. sajandi viimastel kümnenditel. Mõisa ajaloolised saksakeelsed nimetused on Rokuta, Kudding, Karistfer ja Luggenhusen. Mõisa peahoones tegutsenud mitmed koolid. Peahoone on eraomanduses.</span>


source: A
code: 23962
name: Kudina mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega (3,5ha) park on vabakujunduslik ühes korrapäraste elementidega. Härrastemaja ees on ilus avar muruväljak, mida ääristas korrapärane kaarekujuline tee. Teed ääristasid õitsvad põõsad (ebajasmiin, sirel, lumepall). Tänaseks ümbritsetud vabakujuliste põlispuurühmadega. Ka peahoone tagune väljak on lage, üksikute  puu- ja põõsarühmadega.  Pargi tagaosas on säilinud fragmente vanast regulaarpargist. Lääneosas asub põline allee. Ka mõisasse suunduva tee ääres on vana põlispuude allee. 
2002 aastal kasvas pargis 30 puu- ja põõsaliiki. Põhjaosas on põhipuuliigiks harilik vaher, lõunaosas harilik saar. Suurimate mõõtmetega puudeks on pargi lõunaosas kasvavad harilikud saared (ü=259 cm, h=25 m; ü=395 cm, h=20 m)  ja harilik tamm (ü=410 cm ja h=20 m).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Regulaarpark on rajatud ilmselt juba 18. sajandi lõpus või 19. sajandi alguses. Sellest ajast on säilinud ka mitmeid fragmente. Pargi kujundas vabakujunduslikuks ümber aastatel 1875–1880 koos uue klassitsistlikus stiilis mõisahoonega Ernst von Mannteuffel.</span>


source: A
code: 23963
name: Luua mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 306
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone on barokne, piklik kahekorruseline (teine korrus ehitati 1950ndatel aastatel) kõrge kelpkatusega hoone, mille esi- ja tagafassaadi dominantset kolme akna laiust segmentkaarset keskrisaliiti tähistavad karniisiga segmentviilud. Hoonet ilmestavad akende alused ehisväljad, nurgakvaadrid ja endist katusejoont markeeriv vahekarniis.
Sisekujundusest on säilinud hoone keskel asuva saali korrektne tisleritöö, mis lambriil, ustel ja aknaluukidel kordab voluudimotiivi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varaseim teade Luua mõisa kohta pärineb 1519. aastast. 1736. aastal ehitati varasema hoone asemele barokne peahoone. 19. sajandi teises pooles lisati tiibhoone. 1950ndatel aastatel ehitati hoonele ka teine korrus.</span>


source: A
code: 23964
name: Luua mõisa park ja alleed
type: ehitismälestis
alt_id: 306
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Luua mõisapark on suur, 14 ha mõisapark, kus regulaarsed ja vabakujunduslikud pargielemendid on tihedalt seotud ja loovad ühtse terviku. Algselt regulaarstiilis park kujunes hoonete ja kivimüüriga piiratud siseaiaks. Juba 18 sajandi lõpul paiknes väljaspool hoonekompleksi suur tiikidega puuviljaaed, samast ajast pärineb arvatvalt ka nn. 8 tee ristumiskohas ja tammedega ääristatud "tähtkrants". 19. sajandi alguses pandi alus nn ilupargile ja palgati õppinud aednik. Ruumikas esiväljak oli omaette väikeseks pargiks, mille looklevad teed jagasid murupinnad eri suurusega kujunditeks. Peahoone tagune ala oli kujundatu sirgete teede ja alleedega, painutatud pärnadest nn. "Gooti alleedega" aga ka maastikupargile omaselt looklevate teedega. Pikitelg parki on, erandlikult härrastemaja otsast, suunatud tiigile.  W. v. Engelhardt säilitas üldjoontes pargi kujunduse. Peatee jättis ta muutmata, kuid kõrvalteid korrigeeris selle aja tavadele vastavalt looklevateks. Uute motiividena lisas ta peahoone ümbrusse regulaarseid väljakuid mustriliste kujunditena paigutatud taimedega. Kõige enam muutus tagaväljaku endine kujundus. Parki istutati ka rohkelt võõrpuuliike. Pargi üldkujundus ja teedevõrk on tänaseni loetav ja säilinud, kuigi parki on 20. sajandi II poolel rohkelt istutustega täiendatud ja jäetud kasvama looduslik uuendus. Park on ka väga liigirikas, põhipuuliikideks on siiski tamm, pärn, vaher, saar. Pargis kasvab võimsaid põlispuid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park on rajatud regulaarstiilis juba 18. sajandi teises pooles, mida juba 19. sajandi alguses vabakujundusliku pargiosaga laiendati. Teada on, et 18. sajandi esimesel poolel tegutses Luual õppinud aednik, kes 1849 aastal Kuremaale läks. Säilinud on ka plaanid mõisasüdamikust aastatest 1849 ja 1865. 1893. aastal kujundati ja laiendati park terviklikult maastikupargiks W. von Engelhardti projekti järgi. Mõisahoones paikneb metsandustehnikum, kes on hea seisnud ka pargi liigilise täiendamise eest.</span>


source: A
code: 23965
name: Luua mõisa kavaleridemaja
type: ehitismälestis
alt_id: 307
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Luua mõisaansamblisse kuulub ka kavaleridemaja. I korrus punasest tellisest, II korrus puidust. Rikkaliku dekoratiivse  šveitsipärase puitdekooriga ehitis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Luua mõisa peetakse piirkonna üheks vanimaks, esimesed märked Luua mõisast pärinevad 16. sajandist. 18. sajandi esimene pool ei jätnud puudutamata ka Lõuna-Eesti mõisaarhitektuuri. 1730ndate aastate algul rajati esinduslikud ansamblid Luual, Saarel, ilmselt ka veel naabruses Elistveres. Luua kavaleride maja on ehitusaeg jääb 19. sajandi teise poolde.</span>


source: A
code: 23966
name: Luua mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
alt_id: 307
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisa barokkstiilis hooned ehitati Jakob Stõmfeldi valitsemiseajal. Luua mõisaansamblit tervikuna (hooned, park, maastik) on nimetatud Eesti üheks paremini säilinud barokkansambliks. Silmapaistva pargi ja pika ehitustraditsiooniga mõisaansambel, kuhu ehitati 19.sajandil kõrvalhoone ja sepikoda. Hoone on Luua Metsanduskooli kasutuses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Luua mõisaansamblisse kuuluv sepikoda on ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 23967
name: Palamuse kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 308
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on krohvitud, kivist, kolmelöövilise võlvitud kodakirikuga, mille maakividest laotud kooriruum on kahetraveeline, pärinedes 13. sajandist. See oli võlvitud, ent nüüdsest madalam, praegusel O-seinal on jälgitav vana kilpseina kontuur. Algsete võlvide ja piilarite kohta andmed puuduvad.  Hoonel on peaportaal ja põhjaseinas külgportaal, mõlemad nagu aknadki on ümberehitatud. Üksnes O- seina N – osas säilinud arhailine poolkaarja sillusega akna fragment. Erandlikult on kirikul kaks treppi võlvidele.  Kirikul on barokne viilutorn. Sisustuses säilinud 3 hauaplaati (15. sajandist), barokkaltar ja –kantsel (1696, tõenäoliselt J.D Neuhausen). (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Palamuse Bartholomäuse kirik on osaks Tartu piiskopkonna vanematest kiriklikest keskustest. Esimesed teated kivikirikust pärinevad 13. sajandist. Esimene teade preestrist 1234. aastast. Kirik kannatas 17. sajandi keskel Vene- Rootsi sõjas, mil hävisid ka pikihoone võlvid. Seejärel taastatud kirik sai barokse viilitorni 18. sajandi lõpul, seda kindlustati 1885. aastal (arhitekt Reinhold Guleke). 1929. aastal ehitati saledad raudbetoonvõlvid, mille vormid on laenatud Tallinna hilisgootikast. Samast ajast pärineb ka pikihoone akende kujundus ja W-eeskoda (kõik arhitekt Ernst Kühnert).</span>


source: A
code: 23968
name: Palamuse pastoraadi peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatuse ja krohvitud fassaadiga puidust pastoraadihoone, mis paikneb kihelkonnakiriku vahetus läheduses. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Algselt paarikaupa rühmitatud kitsaste ja kõrgete akende ning lihtsa räästakarniisiga hoone välisilmet on hiljem mitmeid kordi muudetud, peamiselt juurdeehitistega. Suurem hoonemaht on lisatud pastoraadi lõunapoolsesse otsa, põiki hoone pikiteljega. Väiksem juurdeehitis paikneb hoone tagafassaadil. Pastoraat restaureeriti põhjalikult 2002. aastal. Tööde käigus taastati varem esifassaadi keskteljel paiknenud suurte tihedaruuduliste akendega puidust eeskoda-veranda. Hoone paikneb kirikut ümbritsevas pastoraadiansamblis, kuhu kuuluvad veel ait ja kihelkonnakooli hoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pastoraat on ehitatud 19. sajandi keskpaigas, hilisemaid juurdeehitusi on tehtud veel 1960ndatel aastatel. . Selles majas asus kool, kus õppisid kirikumõisa poisid. Kaasajal kasutusel rahvamajana.</span>


source: A
code: 23969
name: Palamuse pastoraadi ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakividest ja tellistest, kivikatusega majandushoone</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esialgne rajamisaeg on teadmata, arvatavasti langeb see kokku pastoraadi rajamisega 19. sajandi keskpaigas. Hoone hilisem planeering pärineb 19. sajandi lõpust. 
Viide  Eesti NSV mõisate esialgne ülevaatus. Jõgeva rajoon. Mõisate ülevaated (1976-1978)</span>


source: A
code: 23970
name: Palamuse vesiveski
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-, 2- ja osaliselt 3-korruseline, historitsistlik, viilkatuse ja krohvimata fassaadiga kivist ja puidust vesiveski. Hoone paikneb Amme jõel esifassaadiga Jõgeva-Palamuse-Saare maantee poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Veskihoone on ehitatud mitmes järgus. Kõige vanem on hoovipoolne maakivist ja tellisest kahekordne hoonemaht läänepoolse koos otsamüüriga. Selle tänavapoolne külg on 1-korruseline, selles kolm ava, millest parempoolseim on algne ukseava ja vasakpoolsemad hiljem suuremaks ehitatud algsed aknaavad. Samasuguse segmentkaarse tellisest sillusega aknaavad paiknevad ka kivist hoonemahu teistel külgedel. Veski idapoolsele kolmandikule on lisatud puidust pealeehitis, mis on kaetud laudisega. Veel hiljem on hoone lääneotsa lisatud puidust majaosa eluruumidega. Veski asub Palamuse alevi keskuses, Kuremaa paisjärve läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veskikohta on esmakordselt mainitud juba 16. sajandil. Praeguse veski vanemad kivist osad on valminud tõenäoliselt 19. sajandi alguses. Senist veskit ehitati mõnevõrra ümber 19. sajandi lõpus. Sellest ajast pärineb ka veskile lisatud teine korrus. Veskiga külgnev elamu on ehitatud kahes osas. Neist esimene ehitusjärk 19. sajandi lõpus koos veski pealeehitusega ning teine 20. sajandi alguses. Mõis on ajalooliselt kuulunud Kuremaa mõisa juurde. Mõisa ajalooline saksakeelne nimi on Jensel.</span>


source: A
code: 23971
name: Goldbergi villa Palamusel
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrgel soklil mansardkorrusega krohvitud vahvärk hoone. Vahvärk paikneb mansardi osas. Hoone fassaadid on ebasümmeetriliselt liigendatud kõrge katuse ja vahelduva rütmiga akendega. Sokliosas ilusad kaaraknad. Akende ruudujaotused on algsed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1920-ndatel ehitatud heimat-stiilis hoone, mille ehitas jõukas möldriperekond Goldbergid.</span>


source: A
code: 23972
name: Palamuse apteek
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on lihtsa, madalal kivivundamendil asuva puithoonega, mille seinapinnad on kaetud horisontaalse ja vertikaalse puitlaudisega. Hoone viilkatus on kaetud kivikattega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1894. aastal Oskar Lutsu isa poolt ehitatud hoone, mis on 20 sajandi alguses ümber ehitatud apteegiks.</span>


source: A
code: 23973
name: Saare mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvimata fassaadiga maakivist ja tellisest tuulik, mis paikneb põllul, mõisasüdamest 0,5 km läänes. Hoone alumine osa on maakivist ning ülemine tellisest. Tuuliku pea ja sisseseade ei ole säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated mõisa kohta pärinevad 1512. aastast. Algselt Riia-Peterburi postimaantee ääres paiknenud mõisasüda viidi peale Põhjasõja paari kilomeetri võrra läände. Uus esinduslik mõisasüda ehitati välja 1730. aastatel. Valminud mõisakompleks oli üks esimesi, mis pärast Põhjasõda Lõuna-Eestis üles ehitati. Mõisa tollasteks omanikeks olid Bockid. 1823. aastal läks mõis Manteuffelite suguvõsale, kelle käes oli see kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Mõisa peahoone lammutati 1930. aastatel. Säilinud on mitmed mõisatuumikusse kuulunud kõrvalhooned. Mõisa tuulik on tõenäoliselt ehitatud 19. sajandi esimesel poolel. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Saarenhof.</span>


source: A
code: 23974
name: Visusti mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Visusti mõisa peahoone on kombineeritud tellisest, maakivist ja krohvimatile krohvitud puidust hoone. Krohvitud kogu seinapind kuni maakivist laotud vundamendini välja. Hoone avasid ääristab lihtsa juugendliku kujundusega krohviraamistus. Hoonet katab katuseuukidega kivikatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1473. aastal. Seejärel vahetas valdus kuni 1835. aastani mitmeid kordi omanikke. Viimasteks võõrandamise-eelseteks omanikeks olid Oetingenid. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetustena on olnud kasutusel Wissust, Visusi ja Visszel. Peahoone projekt pärineb 1895. aastast ning selle autoriks on baltisaksa arhitekt Rudolph von Engelhardt (1857-1913). Võõrandamise järgselt tegutses peahoones kool. Hoone põles 1933. aastal ning taastati mõnevõrra lihtsustatud kujul.</span>


source: A
code: 23975
name: Visusti mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone ees asus kivipostidega ääristatud terrass, mille keskelt viis parki lai trepp. Siit suundus tee pargi alumisse osasse, muruväljakule, mida ümbritsesid põõsad ja puuderühmad. Kirde osas läheb park üle metsapargiks, kus põhipuuliik on pärn. Pargi idaosas on umbes 70 aastane tihe parkmets, kus valdavad liigid on jalakas ja saar. Parki viiva loode-kagusuunalise peatee ääres on ilus pärnaallee. Läänepoolne pargiosa on puudega jaotatud erineva iseloomuga aladeks. Lääneservas laiub lagendik, keskmine osa on moodustanud tagaväljaku okaspuu- ja tammerühmadega, loodes on olnud marjaaed. Pargi kirdenurgas asub põhjaveetoiteline kinnikasvanud tiik. 
(Eesti pargid, Tallinn 2007)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vabakujundusliku pargi on kujundanud Walter  von Engelhardt 1895. aastal.</span>


source: A
code: 23976
name: Visusti mõisa terrass ja pargitrepp
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Nii umbes 25 m pikkune peahoonega ühtses võtmes pargiterrass paikneb endise mõisa peahoone peasissekäigu ees. Terrassi servades on kivipostid ning pargipoolsel küljel maakivist tugimüürid. Terrassi keskelt viib alla lai maakividest trepp, mille juurest suundus lai tee pargi alumisse ossa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1473. aastal. Seejärel vahetas valdus kuni 1835. aastani mitmeid kordi omanikke. Viimasteks võõrandamise-eelseteks omanikeks olid Oetingenid. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetustena on olnud kasutusel Wissust, Visusi ja Visszel. Peahoone projekt pärineb 1895. aastast ning selle autoriks on baltisaksa arhitekt Rudolph von Engelhardt (1857-1913). Koos peahoonega sai uue kujunduse ka mõisa park. Pargiprojekti autoriks on peahoone arhitekti vend, maastikuarhitekt Walter von Engelhardt (1864-1940). Peahoone esiküljel paiknev treppidega terrass kuulub peahoone ümber kujundatud pargi planeeringusse. Peale võõrandamist tegutses peahoones pikka aega kool. Hoone põles 1933. aastal ning taastati seejärel mõnevõrra lihtsustatud kujul.</span>


source: A
code: 23977
name: Visusti mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, kivist, krohvitud välisseintega ühekordne ehitis. Poolkelpkatus, millel lai räästakarniis ning kogu hoonet ümbritsev ehisvöö. Avad lihtsad. Katusealune väljaehitatud, otsaviilul 3 akent ja 2 segmentakent. Hoone otsal hilisem lahtine viilkatusega rõdu. (Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade 1978)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone pärineb 19. sajandi keskpaigast.</span>


source: A
code: 23978
name: Visusti mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, ühekorruseline, suur maakivist kivide vahelt krohvitud hoone. Hoonet katab poolkelpkatus, millel lihtne räästakarniis.  Algselt osalt S - kivi hiljem, laast. Hoone seinakülje keskosas varjualune, mille laetalastikku kannavad 2 ümar- ja 2 poolsammast, mis teostatud heades proportsioonides kapiteeliga  dooria sammastena. Akendel laiad krohvitud ehisraamid. (Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade, 1978)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Aidahoone on ehitatud 19. sajandi keskpaigas.</span>


source: A
code: 23979
name: Visusti mõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, historitsistlik, viilkatuse ja osaliselt krohvitud fassaadiga maakivist ja tellisest abihoone, mis paikneb teeservas mõisasüdamest läänes . Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on olnud algselt puidust. Hoone sarikate otsad on olnud profileeritud. Hoone seintesse murtud uusi betoonist silluste ja silikaattellisest külgedega ukse- ja aknaavasid. Hoone paikneb teistest hoonetest kaugemal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa on esmakordselt mainitud 1473. aastal. Seejärel vahetas valdus kuni 1835. aastani mitmeid kordi omanikke. Viimasteks võõrandamise-eelseteks omanikeks olid Oetingenid. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetustena on olnud kasutusel Wissust, Visusi ja Visszel. Enamus mõisa kõrvalhooneid on ehitatud 19. sajandi jooksul. Mõisa moonakatemaja on valminud 19. sajandi teisel poolel. Varasem mõisasüdame hoonestus koondus peahoone ümber, mis paiknes praegusest mõnevõrra lõuna suunas. Uue peahoone projekt pärineb 1895. aastast ning selle autoriks on baltisaksa arhitekt Rudolph von Engelhardt (1857-1913). Koos peahoonega kujundati ümber ka mõisa park, mille projekti autoriks on peahoone arhitekti vend, maastikuarhitekt Walter von Engelhardt (1864-1940). Peale võõrandamist tegutses peahoones kool. 1933. aastal põlenud hoone taastati lihtsustatud kujul.</span>


source: A
code: 23980
name: Kursi kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kursi Maarja kiriku esialgne ehitis oli barokne ühelööviline kivikirik, omades eenduvat neljakandilist barokk-kiivriga läänetorni.  1872 ehitati ristlööv, pikihoonet pikendati O-suunas ja lisati polügonaalne kooriruum. Sinna juurde lisati omaette katusega käärkamber. Välisarhitektuurilt ühtlustati kirik neogooti stiilis. Pikihoone ja ristlöövide nurkadesse ehtitati teravatipulised ristlillikuga lõppevad tornikesed, aknad teravkaarseteks ja nende kaareväljadesse asetati vitraažid. Teravkaarsed uksed varustati nikerdatud maasvärgiga. Seest võlviti kirik puust segmentvõlvidega, mida jaotavad puust ristroided. Interjööri sisustus on samuti neogootipärane.
(pass, 1983; EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Käesolev kirik on ehitatud vana kiriku müüridele 1648. aastal, algselt oli tegemist barokse ühelöövilise kivikirikuga. Ümberehitused toimusid aastatel 1871-72 arhitekt J. G. Mühlenhauseni projekti järgi.</span>


source: A
code: 23981
name: Kursi pastoraadi peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pastoraadihoone on ühekorruseline kõrge poolkelpkatusega rõhtpalkhoone. Hoone asub kõrgel tellis- ja maakivivundamendil, mis jõepoolsel hooneküljel moodustab poolkeldrikorruse. Hoonel on kaks mantelkorstnat. Hoone seinad on kaetud laiadest profileeritud laudadest rõhtlaudvoodriga, nurkadel lainja kontuuriga katteliistud. Hoone keskosa all on võlvitud kelder. Peahoone põhikonstruktsioonid – vundament, seinad ja vahelaed on valdavalt rahuldavas seisundis. Poolkelpkatus on kaetud eterniitkattega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1683. aastal moodustati iseseisev Kursi kihelkond kirikuõpetajaga. Peaaegu sada aastat hiljem ehitati pastoraadi hoonete kompleks. Praegune peahoone on ehitatud aastatel 1815-1817 samal kohal eelnevalt asunud hoone asemele. Hoone arhitekt oli Zwingmann ja ehitusmeister Aleksei Petrovitš Tallinnast. 19. sajandi jooksul oli hoone kaks korda remonditud ja ümber ehitatud. Algselt 1830-1840ndatel, kui ehitati veranda ja ärklikorrus, ning hoone sai klassitsitliku fassaadlahenduse. Järgnevalt aastatel 1860-1880, kui ehitati uued ahjud, jõepoolne veranda ja laiendati katuseväljaehitust. 1950ndatel  kohandati hoone algkooliks ja rahvamajaks. 1960ndatel kaeti hoone eterniitkattega.</span>


source: A
code: 23982
name: Kursi pastoraadi köstrimaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on madalal maakivist soklil, ristpalk kehandiga ja kaetud horisontaalse laudisega. Säilinud algsed avatäited ja detailidega, aknad kuuese raamjaotusega. Hoonel laastukattega poolkelpkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1683. aastal moodustati iseseisev Kursi kihelkond kirikuõpetajaga. 1862. aastaks köstrimaja juba oli olemas, võib-olla, see on ehitatud enne peahoonet. 2009.-2011. aastal toimusid restaureerimine.</span>


source: A
code: 23983
name: Kursi pastoraadi laut
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kursi pastoraadi laut on ühekorruseline lakakorrusega puitehitis. Hoonel on kõrge maakividest sokkel. Esifassaadi ilmestavad kaks vintskappi, väikesed neljaruudulised aknad ja kahepoolsed laudauksed.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõgeva maakonnas, Kursi külas, Puurmani-Tabivere tee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1755. aastal sai Kursi pastoriks Georg Eberhard Seefels, kelle ajal rajati pastoraadi hoonekompleks.  1862. aastal kuulus kirikumõisa kompleksi 14 hoonet, sealhulgas pastoraadi kolm loomalauta.</span>


source: A
code: 23984
name: Kursi pastoraadi tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivihoone. Algselt olnud sindlikatusega. Katuse idaosa kaetud eterniidiga</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kursi pastoraadi kõrvalhooned ja peahoone on valminud valdavalt 19. sajandi jooksul. Arvatavasti on pastoraadi tall ehitatud 19. sajandi keskpaigas.</span>


source: A
code: 23985
name: Kursi pastoraadi rehi
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kursi pastoraadi rehi on ühekorruseline, maakividest, viilkatusega ehitis. Hoone fassaade ilmestavad vintskapid ja väikesed neljanurgelised aknad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõgeva maakonnas, Kursi külas, Puurmani-Tabivere teest pisut kaugemal, lagedal alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1755. aastal sai Kursi pastoriks Georg Eberhard Seefels, kelle ajal rajati pastoraadi hoonekompleks. 1862. aastal kuulus kirikumõisa kompleksi 14 hoonet, sealhulgas rehi.</span>


source: A
code: 23986
name: Kursi pastoraadi kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge ristpalkhoone, mille esifassaadil sügav tagasiaste. Algselt omas poolkelpkatust, mis nüüdseks on asendatud viilkatuse vastu. 
Viide  Eesti NSV mõisate esialgne ülevaatus. Jõgeva rajoon. Mõisate ülevaated (1976-1978)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kursi pastoraadi kuivati on tõenäoliselt ehitatud 19. sajandi keskpaigas. Viide: Eesti NSV mõisate esialgne ülevaatus. Jõgeva rajoon. Mõisate ülevaated (1976-1978)</span>


source: A
code: 23987
name: Puurmani mõisa jahimaja
type: ehitismälestis
alt_id: 311
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekordne hoone, algselt ühe-korruseline. Krohvitud tellisseintega ja puidust verandaga. Ülakorrus püstpalkidest. Hoonel säilinud unikaalne rokokoo-nikerdustega verandauks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algselt Kursi linnusega seotud endine ordumõis läks 1713. aastal Manteuffelitele, kelle käes püsis mõis kuni võõrandamiseni. Barokse planeeringuga mõisasüda ehitati välja 18. sajandi teisel poolel. 1881. aastal valmis mõisasüdames suurejooneline lossimõõtu peahoone. Jahimaja pärineb mõisa 18. sajandi teise poole kihistusest. Algselt ühekorruselisele hoonele ehitati hiljem peale teine korrus. Mõisa ajalooline saksakeelne nimi on Schloss Talkhof, mõnedes allikates ka Lemestvere. Eestikeelne nimetus tuleb ordumõisa rootsi võimu aegsete omanike Buhrmeistrite nimest. Vahepeal metskonnale kuulunud hoone on kasutuses elamuna. Hoone põles 2006. aasta suvel. Järgnenud tööde käigus lammutati tugevalt kannata saanud teine korrus ning hoone taastati oma algses mahus.</span>


source: A
code: 23988
name: Puurmani mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 310
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrgel soklil on kaks täiskorrust, 8-kandiline nurgatorn on 4-korruseline. Põhiplaan on liigendatud: risaliidid neljas küljes, polügonaalsed väljaehitised nurkades, talveaed, kaugele-eenduvad trepid. Külluslik, peamiselt neorenessansist lähtuv fassaadidekoor on korrektse teostusega: esimese korruse sügava profiiliga krohvrustika, lai vahekarniis, keeruka hammaslõikega peakarniis, atikafrontoonid  risaliitidel, toskaana sambad, torni ülemisel korrusel sammastele toetuv kaaristu. I korrus on anfilaadne. Saali ja teiste esindusruumide sisekujunduses on kasutatud keerukates kombinatsioonides mitme ajaloolise stiili (rokokoo, varaklassitsism, klassitsism) elemente: tahveldised girlandide ja portreemedaljonidega, rangelt sümmeetrilise taimornamendiga laerosetid, lillevanikud, -palmikud, -kimbud, -vaasid, kannelüüridega pilastrid. Heatasemelise tisleritöö näited on tõrvikute ja loorberipärgadega kaunistatud kõrged tiibuksed, uksepealsed karniisid, ehiskonsoolid, söögisaali kas-settlagi. Säilinud on historitsistlikke kahhelahje ja kaminaid. II korruse lihtviimistlusega ruumid paiknevad koridorisüsteemis. 
(Eesti Arhitektuur, IV)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa kohal asuvast asuvast Kursi ordulinnusest pärinevad esimesed teated 14. sajandi keskpaigast. Orduaegseid hooneid säilinud ei ole, märked endisest puidust härrastemajast pärinevad 19. sajandi algusest. Uut härrastemaja hakati ehitama 1864. aastal krahv Ernst von Manteuffeli projekti järgi. Alates 1923. aastast saab endine härrastemaja uue funktsiooni koolina.</span>


source: A
code: 23989
name: Puurmani mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 310
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Puurmani mõisa park jaguneb mitmeks osaks. Kõige esinduslikum on lossi ümbritsev nn. Puurmani mõisa park, mis kulgeb Puurmani alevikus piki Pedja jõe läänekallast. Parki piiravad põhjast Tabiverest Laiusele ja läänest Puurmanist Tartu suunduvad maanteed. Pargi läänepoolset maanteega piirnevat külge ääristab tellistest laotud pilkupüüdev müür, mille lõunatipus paikneb osaliselt krohviga käetud väravatorn. Lõunas on pargi piiriks osaliselt munakividega sillutatud lääne-ida suunaline teelõik. Pargi barokne alusstruktuur pärineb 18. sajandist; barokkparki on 19. sajandi keskel romantismile iseloomulike võtetega ümberkujundatud.
Lossi ümbritsev park on põhja-lõuna suunal väljavenitatud ristküliku kujuga ning jaguneb tinglikult kaheks: eesväljak ja tagaosa. Pargi põhjaküljel, kummalgi pool sissesõiduteed, asusid veel 19. sajandi teisel veerandil kaks 18. sajandist pärinevat kivist aita, mida ühendas kangialusega väravatorn. Täna tähistavad sissesõidutee alguses pargipiiri kaks 19. sajandist pärit neogooti kujunduses tellistest laotud krohvitud väravatorni. Esiväljaku läänekülge ääristavad endised mõisa majandus¬hooned, neist pilkupüüdvaim on endisaegsel kujul säilinud tellis- ja maakividest tõllakuur; idast piirneb väljak jõega. Esiväljaku keskel asetseb ringteest ümbritsetud ovaalne rondeel, millele on 1934. aastal lisatud sissesõiduväravast lossini viiv sõstrahekiga ääristatud kesktee, mille lõpus paikneb ringikujuline purskkaev. Traditsiooniliselt avatud esiväljakule on 19. ja 20. sajandi jooksul lisatud eriliigilisi puid-põõsaid. Väljaku algne barokne üldilme ei pääse täna enam mõjule ning on asendunud keskteljele keskendunud paraadlikuma muljega.
Sissesõidutee kesktelje lõpus paiknev loss poolitab pargi kaheks. Härrastemaja asukoht on pargi barokset struktuuri vaadeldes ainuvõimalik; kindlasti pidi samal köhal asetsema ka enne 1881. aastal valminud lossi mõisas asunud kivist vundamendiga puidust härrastemaja. Lossi ja jõe vahel on köha leidnud klassitsistlik kivist monument, mis kujutab neljast küljest volangidena langeva riidega käetud postamenti, millele on asetatud urn. Pole otseseid tõendeid, et tegemist on monumendi esialgse asukohaga, kuna mälestussamba klassitsistlik vormikeel eeldaks selle paiknemist pigem inglise stiilis kui barokkpargis. Lisaks oli 19. sajandil tavapärane praktika, et varem pargi vabakujunduslikes inglise stiilis äärealadel olnud monumendid koondati härrastemaja vahetusse lähedusse. Kõrgendikul lossi ja mälestussamba vahetus läheduses paikneb elupuude grupp.
Tingituna parki läänest piirava Tartusse suunduva maantee ja idas kulgeva Pedja jõe asendist, muudab pargi põhja-lõuna suunaline kesktelg lossi köhal mõne kraadi võrra oma suunda, olles aga ka pargi tagaosas endiselt barokselt sümmeetriline. Tänaseks on lossist lõunasse suunduv pargi keskosa oma regulaarse plaanilahenduse osaliselt kaotanud. 1881. aastal valmis lossi lõunaküljel parki eenduv mitmete vahemademete ja algselt kivist balustraadi ning ehisvaasidega pidulik graniittrepp, millega koos ületasid lossi mõõtmed tunduvalt enne samal köhal asunud puidust härrastemaja. Keskteljest ida pool paiknevad kaks teineteisega risti asetsevat pärnaalleed. Ristuvatest alleedest lõunas paiknesid avarad muruväljakud. Pargi tagaosa idakülge on ääristanud pügatud pärnade allee, mille märke võib veel välja lugeda säilinud puude ja nende pahkliku tüve järgi. Samuti võis pügatud pärnade allee ääristada pargi lääne külge, mille üks rida on veel säilinud. Muruväljakuid piirab lõunast osaliselt säilinud lääne-ida suunaline allee. Keskteljest lääne poole jäävale lossi ja alleedega piiratud avarale muruväljakule on 20. sajandil rajatud mänguväljakud, mis on tänaseks amortiseerunud ning parki ebasobivad.
Lossi ümbruse pargi lõpetab lõunas hobuseraua kujuline tiik, mille keskmes paikneb ümar terassidena kujundatud saar, kus on asunud sinna 1939. aastal jõe äärest ümberpaigutatud kuuele okslikule palgile toetunud õlgkatusega lehtla, mille keskel paiknes praegugi säilinud veskikivist laud. Hobuserauakujulise tiigi välisperimeetrit ääristab poolringikujuline tee, mis ühendab omavahel parki idast ja läänest ääristavad pärnaalleed. Toite saab tiik Pedja jõest ning äravool toimub tiigi lõunatipus paikneva äravoolukanali kaudu. Tiigisaarele pääseb graniitsammastega betoonsillakese kaudu; silla piiretena on käsutatud raudkette. Sarnane sild on ka kanalil, mis ühendab tiiki Pedja jõega. Raudkettidega ühendatud graniitsambaid on pargis käsutatud ka tiigi äravoolukanali juures ning tiigi ja põhjapoole jäävate muruväljakute vahel kulgeva allee idatipus, kus eelpool mainitud tiiki jõega ühendava kanali kõrval on paatide randumiseks veepiirile viiva graniittrepiga varemalt ehisvaasidega kaunistarud olnud vaateplatvorm.
Lisaks nn. Puurmani mõisa pargile kuulub pargiansamblisse ka Pedja jõe idakaldal paiknev nn. Puurmani ülejõe park ehk Hirvepark. Mõnedel andmetel juba 18. sajandil eksisteerinud Hirveaed on tõenäoliselt läbi aegade olnud vabakujundusliku kujundusega, pakkudes vaheldust jõe läänekaldal asunud sümmeetrilisele barokkpargile. 1861. aasta plaanil pole Hirveaia alla jäävaid alasid Puurmani mõisa pargi koosseisu siiski arvestatud ning tõenäoliselt on tänaseni säilinud pargi kompositsioon pärit hilisemast perioodist. Kuna Hirveaed ja barokkpark paiknevad teine teisel pool kähe saarega paisjärve, siis on mõlema pargi arhitektuuris olulisel kohal vaated jõele, saartele ning teisel pool jõge asuvasse parki ja seal paiknevatele hoonetele ning rajatistele.
Kolmanda loodusliku koosluse Puurmani mõisa pargis moodustab Puurmanist Tabiverre suunduvat teed ääristav segaallee koos allee lõpus terendava meiereiga. Teest lõunasse jääb mõisa aed, mis on tänaseni käsutuses aiamaana.
("Puurmanni mõisapargi muinsuskaitse eritingimused" , Artes Terrae, Tartu 2009)
Park on keskmise liigirikkusega (53), võõrliike 38. Enamus kodumaiseid puid: harilik saar, harilik tamm, harilik pärn, künnapuu. Võõrliikidest nt hõbevaher, euro-jaapani lehis jt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pargi barokne alusstruktuur pärineb 18. sajandist.  19. sajandi keskel on parki romantismile iseloomulike võtetega ümberkujundatud vabakujuliseks looduspargiks.  On säilinud mõisapargi plaan aastast 1861. Võõrandamisjärgselt 1926. aastal kolis mõisahoonesse kool, mis tegutseb seal tänini. Esiväljaku praegune kujundus pärinebki 30-ndatest aastatest.</span>


