# places

source: A
code: 11475
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 933
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kolmest ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11475-11477). Kääbas reg nr 11475 on võrdlemisi ühtlasel järskude nõlvadega, kusjuures põhja- ja läänenõlvad on mõnevõrra kõrgemad ja järsemad kui ida- ja lõunanõlvad. Kääpa läbimõõt on 10 m ja kõrgus 1,7 m. Kääpa läänenõlval asub madal sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber on vaevaltmärgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11475-11477) paikneb Kärsa-Eoste maanteest kirdes Porgandiveski lähedal. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu ligikaudu põhja-lõunasuunalise laia vallseljaku lael. Kääbastest ligikaudu 150 m lääne pool voolab keset soist lammi Ahja jõgi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades võiks see kuuluda I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11475-11477) on kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 31 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastel teostatud kaevamistest ning leidudest andmed puuduvad. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11476
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 934
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kolmest ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11475-11477). Kääbas reg nr 11476 on lame, laugete nõlvadega, võrdlemisi ebamääraste piirjoontega, kusjuures idaosa on kõige laugem ja madalam. Kääpa läbimõõt on 6 m ja kõrgus 0,4 m. Kääpal esineb madal sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11475-11477) paikneb Kärsa-Eoste maanteest kirdes Porgandiveski lähedal. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu ligikaudu põhja-lõunasuunalise laia vallseljaku lael. Kääbastest ligikaudu 150 m lääne pool voolab keset soist lammi Ahja jõgi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades võiks see kuuluda I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11475-11477) on kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 31 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastel teostatud kaevamistest ning leidudest andmed puuduvad. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11477
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 935
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kolmest ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11475-11477). Kääbas reg nr 11477 on kõrgete, järskude nõlvadega, kusjuures ida- ja lõunapoolsed nõlvad on veidi laugemad kui põhja- ja läänenõlvad. Kääpa läbimõõt on 14 m ja kõrgus 1,8 m. Kääpa keskel on piklik sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber on märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11475-11477) paikneb Kärsa-Eoste maanteest kirdes Porgandiveski lähedal. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu ligikaudu põhja-lõunasuunalise laia vallseljaku lael. Kääbastest ligikaudu 150 m lääne pool voolab keset soist lammi Ahja jõgi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades võiks see kuuluda I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11475-11477) on kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 31 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastel teostatud kaevamistest ning leidudest andmed puuduvad. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11478
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 936
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub viiest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11478-11482), kus kaks kääbas on piklikud ja kolm ümmargused. Kääbas reg nr 11478 on ümmargune. Tema läbimõõt on 9 m ja kõrgus 1,1 m. Kääpa põhja- ja läänenõlvad on järsemad ja kõrgemad, lõunanõlv madalam ja laugem. Kääpal esineb madal sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber on märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11478-11482) paikneb Kärsa-Eoste maantee 10. ja 11. kilomeetri vahel, jäädes maanteest lääne poole. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu põhja-lõuna suunalise vallseljaku lael, läänenõlva poolses osas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades võiks see kuuluda I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11482-11478) on kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 32 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastel teostatud kaevamistest ning leidudest andmed puuduvad. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11479
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 937
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub viiest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11478-11482), kus kaks kääbas on piklikud ja kolm ümmargused. Kääbas reg nr 11479 on põhja-lõuna suuna piklik, üsna laugete nõlvadega, kusjuures kääpa põhjapoolne nõlv on järsem ja kõrgem, lõunanõlv madalam ja laugem. Suhteliselt lauge on ka kääpa lääneots, idaots on aga jällegi järsem. Kääpa pikkus on 17 m, laius 7 m ja kõrgus 1 m. Kääpal esineb sammaldunud lohke. Kraavi kääpa ümber pole märgata (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11478-11482) paikneb Kärsa-Eoste maantee 10. ja 11. kilomeetri vahel, jäädes maanteest lääne poole. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu põhja-lõuna suunalise vallseljaku lael, läänenõlva poolses osas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades võiks see kuuluda I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11482-11478) on kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 32 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastel teostatud kaevamistest ning leidudest andmed puuduvad. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11480
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 938
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub viiest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11478-11482), kus kaks kääbas on piklikud ja kolm ümmargused. Kääbas reg nr 11480 on ümmargune. Tema läbimõõt on 9 m ja kõrgus 1,0-1,1 m. Kääbas on üsna laugete nõlvadega, põhjanõlv on siiski mõnevõrra järsem. Kääpal esineb sammaldunud lohke ja sammaldunud kraav. Kääbast ümbritsev kraav pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11478-11482) paikneb Kärsa-Eoste maantee 10. ja 11. kilomeetri vahel, jäädes maanteest lääne poole. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu põhja-lõuna suunalise vallseljaku lael, läänenõlva poolses osas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades võiks see kuuluda I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11482-11478) on kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 32 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastel teostatud kaevamistest ning leidudest andmed puuduvad. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11481
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 939
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub viiest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11478-11482), kus kaks kääbas on piklikud ja kolm ümmargused. Kääbas reg nr 11481on ümmargune. Tema läbimõõt on 7 m ja kõrgus 0,7-0,8 m. Kääbas on üsna lame laugete nõlvadega. Põhjaosa on mõnevõrra järsem ja kõrgem, lõuna- ja ka edelanõlvad on lauged ja madalamad. Kääpa keskel on madal sammaldunud lohk. Kraavi kääpa ümber märgata ei ole (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11478-11482) paikneb Kärsa-Eoste maantee 10. ja 11. kilomeetri vahel, jäädes maanteest lääne poole. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu põhja-lõuna suunalise vallseljaku lael, läänenõlva poolses osas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades võiks see kuuluda I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11482-11478) on kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 32 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastel teostatud kaevamistest ning leidudest andmed puuduvad. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11482
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 940
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub viiest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11478-11482), kus kaks kääbas on piklikud ja kolm ümmargused. Kääbas reg nr 11482 on kirde-edela suunas piklik, laugete nõlvadega. Eriti lauge ja madal on kääpa edelapoolne osa, kirdepoolne osa ja eriti põhjanõlv on järsem ja kõrgem. Kääpa pikkus on 12 m, laius 7 m ja kõrgus 0,8 m. Kääpa keskosas on madal sammaldunud lohk. Kääbast ümbritsev kraav pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11478-11482) paikneb Kärsa-Eoste maantee 10. ja 11. kilomeetri vahel, jäädes maanteest lääne poole. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu põhja-lõuna suunalise vallseljaku lael, läänenõlva poolses osas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades võiks see kuuluda I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11482-11478) on kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 32 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastel teostatud kaevamistest ning leidudest andmed puuduvad. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11483
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2604
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 13 kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11483-11495. Kääpad on ümmarguse kujuga, nende läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m ja vahemikku 0,4-1,3 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt. Kääbas reg nr 11483  läbimõõt 10 m, kõrgus 1, 5-1,8 m. Kääpal kasvavad männid ja üks kask (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11483-11495), mis paikneb vana Põlva-Mooste maantee ääres, teest loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Kooskora jõe oru vasakul pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbastiku (mälestised reg nr 11483-11495) olemasolule viitab O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kuid lähemalt ta neid ei kirjelda, mainib vaid, et kääbastikku kuulub kolmteist kääbast, millest osa on kaevatud Ahja mõisa omaniku poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11484
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2605
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 13 kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11483-11495. Kääpad on ümmarguse kujuga, nende läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m ja vahemikku 0,4-1,3 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt. Kääbas reg nr 11494 on väikese suurusega, läbimõõt vaid 7 m, madal (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11483-11495), mis paikneb vana Põlva-Mooste maantee ääres, teest loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Kooskora jõe oru vasakul pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbastiku (mälestised reg nr 11483-11495) olemasolule viitab O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kuid lähemalt ta neid ei kirjelda, mainib vaid, et kääbastikku kuulub kolmteist kääbast, millest osa on kaevatud Ahja mõisa omaniku poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11485
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2606
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 13 kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11483-11495. Kääpad on ümmarguse kujuga, nende läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m ja vahemikku 0,4-1,3 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt. Kääbas reg nr 11485 on väikeste mõõtmetega: läbimõõt 5 m, kõrgus kuni 0,5 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11483-11495), mis paikneb vana Põlva-Mooste maantee ääres, teest loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Kooskora jõe oru vasakul pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbastiku (mälestised reg nr 11483-11495) olemasolule viitab O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kuid lähemalt ta neid ei kirjelda, mainib vaid, et kääbastikku kuulub kolmteist kääbast, millest osa on kaevatud Ahja mõisa omaniku poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11486
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2607
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 13 kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11483-11495. Kääpad on ümmarguse kujuga, nende läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m ja vahemikku 0,4-1,3 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt. Kääbas reg nr 11486 on suhteliselt laugete nõlvadega, lameda kujuga. Tema läbimõõt on  8 m ja kõrgus 0,7 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11483-11495), mis paikneb vana Põlva-Mooste maantee ääres, teest loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Kooskora jõe oru vasakul pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbastiku (mälestised reg nr 11483-11495) olemasolule viitab O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kuid lähemalt ta neid ei kirjelda, mainib vaid, et kääbastikku kuulub kolmteist kääbast, millest osa on kaevatud Ahja mõisa omaniku poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11487
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2608
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 13 kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11483-11495. Kääpad on ümmarguse kujuga, nende läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m ja vahemikku 0,4-1,3 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt. Kääbas reg nr 11487 läbimõõt on 7 m ja kõrgus 0,8 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11483-11495), mis paikneb vana Põlva-Mooste maantee ääres, teest loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Kooskora jõe oru vasakul pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbastiku (mälestised reg nr 11483-11495) olemasolule viitab O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kuid lähemalt ta neid ei kirjelda, mainib vaid, et kääbastikku kuulub kolmteist kääbast, millest osa on kaevatud Ahja mõisa omaniku poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11488
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2609
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 13 kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11483-11495. Kääpad on ümmarguse kujuga, nende läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m ja vahemikku 0,4-1,3 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt. Kääbas reg nr 11488 on kujult lame ja laugete nõlvadega. Tema läbimõõt on 9 m, kõrgus 1,1 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11483-11495), mis paikneb vana Põlva-Mooste maantee ääres, teest loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Kooskora jõe oru vasakul pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbastiku (mälestised reg nr 11483-11495) olemasolule viitab O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kuid lähemalt ta neid ei kirjelda, mainib vaid, et kääbastikku kuulub kolmteist kääbast, millest osa on kaevatud Ahja mõisa omaniku poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11489
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2610
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 13 kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11483-11495. Kääpad on ümmarguse kujuga, nende läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m ja vahemikku 0,4-1,3 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt. Kääbas reg nr 11489 on kujult madal, laugete nõlvadega, hästi säilinud. Tema läbimõõt on 7 m ja kõrgus 0,8 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11483-11495), mis paikneb vana Põlva-Mooste maantee ääres, teest loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Kooskora jõe oru vasakul pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbastiku (mälestised reg nr 11483-11495) olemasolule viitab O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kuid lähemalt ta neid ei kirjelda, mainib vaid, et kääbastikku kuulub kolmteist kääbast, millest osa on kaevatud Ahja mõisa omaniku poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11490
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2611
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 13 kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11483-11495. Kääpad on ümmarguse kujuga, nende läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m ja vahemikku 0,4-1,3 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt. Kääbas reg nr 11490 on teistega võrreldes väiksemate mõõtudega. Tema läbimõõt on 6 m, kõrgus 0,5-0,6 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11483-11495), mis paikneb vana Põlva-Mooste maantee ääres, teest loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Kooskora jõe oru vasakul pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbastiku (mälestised reg nr 11483-11495) olemasolule viitab O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kuid lähemalt ta neid ei kirjelda, mainib vaid, et kääbastikku kuulub kolmteist kääbast, millest osa on kaevatud Ahja mõisa omaniku poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11491
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2612
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 13 kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11483-11495. Kääpad on ümmarguse kujuga, nende läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m ja vahemikku 0,4-1,3 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt. Kääbas reg nr 11491 läbimõõt on 8 m ja kõrgus 0,7 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11483-11495), mis paikneb vana Põlva-Mooste maantee ääres, teest loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Kooskora jõe oru vasakul pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbastiku (mälestised reg nr 11483-11495) olemasolule viitab O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kuid lähemalt ta neid ei kirjelda, mainib vaid, et kääbastikku kuulub kolmteist kääbast, millest osa on kaevatud Ahja mõisa omaniku poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11492
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2613
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 13 kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11483-11495. Kääpad on ümmarguse kujuga, nende läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m ja  vahemikku 0,4-1,3 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke  Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt. Kääbas reg nr 11492 on üsna kõrge, järskude nõlvadega. Tema läbimõõt on 11m, kõrgus 1,2-1,3 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11483-11495), mis paikneb vana Põlva-Mooste maantee ääres, teest loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Kooskora jõe oru vasakul pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbastiku (mälestised reg nr 11483-11495) olemasolule viitab O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kuid lähemalt ta neid ei kirjelda, mainib vaid, et kääbastikku kuulub kolmteist kääbast, millest osa on kaevatud Ahja mõisa omaniku poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11493
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2614
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 13 kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11483-11495. Kääpad on ümmarguse kujuga, nende läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m ja vahemikku 0,4-1,3 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt. Kääbas reg nr 11493 on selles kääbastegrupis üks kõrgemaid, tema nõlvad on kõrged ja järsud, läbimõõt 8 m ja kõrgus 1,2-1,3 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11483-11495), mis paikneb vana Põlva-Mooste maantee ääres, teest loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Kooskora jõe oru vasakul pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbastiku (mälestised reg nr 11483-11495) olemasolule viitab O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kuid lähemalt ta neid ei kirjelda, mainib vaid, et kääbastikku kuulub kolmteist kääbast, millest osa on kaevatud Ahja mõisa omaniku poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11494
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2615
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 13 kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11483-11495. Kääpad on ümmarguse kujuga, nende läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m ja  vahemikku 0,4-1,3 m.  Kõigil kääbastel esineb  madalaid  sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt. Kääbas reg nr 11494  on üsna lameda kujuga. Tema läbimõõt on 8 m, kõrgus kuni 1,2 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11483-11495), mis paikneb vana Põlva-Mooste maantee ääres, teest loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Kooskora jõe oru vasakul pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbastiku (mälestised reg nr 11483-11495) olemasolule viitab O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kuid lähemalt ta neid ei kirjelda, mainib vaid, et kääbastikku kuulub kolmteist kääbast, millest osa on kaevatud Ahja mõisa omaniku poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11495
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2616
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 13 kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11483-11495. Kääpad on ümmarguse kujuga, nende läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m ja  vahemikku 0,4-1,3 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt. Kääbas reg nr 11495 läbimõõt on 8 m, kõrgus 0,9-1 m. Vähemalt üks kolmandik kääpast on lõhutud tee tegemisel. Kääpal kasvavad männid (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11483-11495), mis paikneb vana Põlva-Mooste maantee ääres, teest loode pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Kooskora jõe oru vasakul pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbastiku (mälestised reg nr 11483-11495) olemasolule viitab O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 74 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kuid lähemalt ta neid ei kirjelda, mainib vaid, et kääbastikku kuulub kolmteist kääbast, millest osa on kaevatud Ahja mõisa omaniku poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11497
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 132-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on liivast kuhjatud ning kuulub nn pikkade kääbaste rühma. Kääpa pikkus on 15,5 m, laius vastassuunas 12 m ja kõrgus 0,4-1 m, kusjuures madalam on tema põhjapoolne osa ning läänepoolne külg. Kääbas on üsna laugete nõlvadega, pealt kumer. Kääpal esineb sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja ürgoru kõrgel pervel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbast on nimetanud L. Rootsmäe oma kirjas 1968. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11498
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 133-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde.
Kääpal kasvavad okaspuud, temast kagu suunas jääb suurem põllumassiiv. Kääpal esinevad varasemast ajast pärit lohud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb  kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11496-11502) Ahja jõe ürgoru kõrgel pervel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11496-11502) on mainitud L. Rootsmäe kirjas 1968. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11499
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 134-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rajatud I aastatuhande II poolel.
Kääbas on keskmise suurusega, ümmargune. Kääpal varasemast perioodist lohud ehk kaevamise jäljed.
Kääpal kasvavad okaspuud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb  kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11496-11502) Ahja jõe ürgoru kõrgel pervel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11496-11502) on mainitud L. Rootsmäe kirjas 1968. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11500
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 135-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas rajatud I aastatuhande II poolel.
Keskmise suurusega, kujult ümmargune.
Kääpal kasvavd okaspuud. 
Asub ülejäänud kääbastega kompaktses rühmas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb  kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11496-11502) Ahja jõe ürgoru kõrgel pervel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11496-11502) on mainitud L. Rootsmäe kirjas 1968. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11501
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 136-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rajatud I aastatuhande II poolel.
Asub tihedas grupis koos teistega, kääbaskalmistu koosneb viiest kääpast.
Ümmarguse kujuga, kaetud okaspuudega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb  kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11496-11502) Ahja jõe ürgoru kõrgel pervel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11496-11502) on mainitud L. Rootsmäe kirjas 1968. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11502
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 137-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rajatud I aastatuhande II poolel. Kuulub viielisse gruppi, mis asuvad tihedalt koos. Ümmarguse kujuga kääpal kasvavd puud.
Kääpal vanemast perioodist pärit kaevamisjälg ehk lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb  kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11496-11502) Ahja jõe ürgoru kõrgel pervel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11496-11502) on mainitud L. Rootsmäe kirjas 1968. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11504
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 333-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu ala suurus on 20 x 30 m ja seal leidub suuri raudkive. Kalmistu ala on võrdlemisi künklik ja vanade lohkudega. Kalmistu peal kasvavad suured kased ja männid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kalmistu paikneb Meemaste-Kiuma maanteest 300 m kirdes. Kalmistust põhja suunas jääb Tännassilma oja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestist arheoloogiliselt uuritud ei ole, kuid ilmselt on tegemist 13.-18. sajandi Lõuna-Eestile omase külakalmistuga.</span>


source: A
code: 11510
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 305-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu ligikaudne ulatus loodest kagusse on 70 m ja edelast kirdesse 60 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kalmistu paikneb Kanepi-Leevaku maanteest vahetult lõunas, jäädes osaliselt Adiste küla aladele ja osalt Miiaste külla.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistuna on kasutatud 13.-18. sajandini künkaveerul asuvat ala. Külakalmistud tekkisid juba muinasajal, kui neid kasutati külarahva poolt matusepaigana ka pärast ristiusu Eestisse toomist alternatiivina kirikukalmistule. Kalmistu sai kannatada nõukogude ajal olemasoleva tee laiendamise tagajärjel.</span>


source: A
code: 11511
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 334-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu eraldub lainjal tasandikul kõrgema alana, mille laius on kirde-edela suunas 45 m ja pikkuseks loode-kagu suunas 65 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kalmistu paikneb Rosma- Tiike-Leevi maanteest vahetult edelas, maantee kolmanda kilomeetri juures.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu on olnud kasutusel muinasaegse ja keskaegse külakalmistuna perioodil 13.-18. sajand.</span>


source: A
code: 11512
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 335-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Metsane ala linnamäe jalamil. Laskub allapoole ojasängi suunas.
Asula ala läbib rohtunud metsatee.</span>


source: A
code: 11513
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 142-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11513-11515), mis koosneb kahest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast. Kääbas reg nr 11513 on ümmargune. Tema läbimõõt on 8 m ja kõrgus 0,3 m. Kääbas on väga lõhutud, mistõttu tema esialgne kuju on teadmata. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 1153-11515), mis jääb Võru-Põlva maanteest läänepoole. Teisele poole maanteed jääb Rosma kalmistu. Maastikuliselt paikneb kääbas lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11513-11515) kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolu kohta puuduvad andmed Ajaloo Instituudi arhiivis. Kääbastest andis teada Kääpamäe talu endine elanik Peterson Leida, kes andis kääbastest lähemaid andmeid ja teadis öelda, et kääpast reg nr 11515 kirde pool olevat olnud veel 4 kääbast, mis on aga madalaks küntud. Kündmisel olevat  pidevalt näha olnud pisikesi luutükikesi. Kääpast reg nr 11513 võeti aga 1949. a paiku kaevu ehitamiseks liiva. Sellest kääpast leiti luustikke, mis aga maeti kohe tagasi ning enam pole sealt liiva võetud. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11514
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 143-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11513-11515), mis koosneb kahest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast. Kääbas reg nr 11514 on kirde-edela suunas piklik. Tema pikkus on 18 m, laius 7-8 m ja kõrgus edelaosas 1,2-1,3 m, muidu 0,5-1,1 m. Kääpa loodepoolne külg on kõrgem ja järsem kui kagupoolne külg. Kääpal esineb sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on vaevumärgatav vaid loodejalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 1153-11515), mis jääb Võru-Põlva maanteest läänepoole. Teisele poole maanteed jääb Rosma kalmistu. Maastikuliselt paikneb kääbas lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11513-11515) kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolu kohta puuduvad andmed Ajaloo Instituudi arhiivis. Kääbastest andis teada Kääpamäe talu endine elanik Peterson Leida, kes andis kääbastest lähemaid andmeid ja teadis öelda, et kääpast reg nr 11515 kirde pool olevat olnud veel 4 kääbast, mis on aga madalaks küntud. Kündmisel olevat pidevalt näha olnud pisikesi luutükikesi. Kääpast reg nr 11513 võeti aga 1949. a paiku karvu ehitamiseks liiva. Sellest kääpast leiti luustikke, mis aga maeti kohe tagasi ning enam pole sealt liiva võetud. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11515
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 144-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11513-11515), mis koosneb kahest ümmargusest ja ühest piklikust kääpast. Kääbas reg nr 11515 on ümmargune, madal, laugete nõlvadega ja pealt kumer. Tema läbimõõt on 10,5 m ja kõrgus 0,3-0,4 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 1153-11515), mis jääb Võru-Põlva maanteest läänepoole. Teisele poole maanteed jääb Rosma kalmistu. Maastikuliselt paikneb kääbas lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11513-11515) kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaste olemasolu kohta puuduvad andmed Ajaloo Instituudi arhiivis. Kääbastest andis teada Kääpamäe talu endine elanik Peterson Leida, kes andis kääbastest lähemaid andmeid ja teadis öelda, et kääpast reg nr 11515 kirde pool olevat olnud veel 4 kääbast, mis on aga madalaks küntud. Kündmisel olevat  pidevalt näha olnud pisikesi luutükikesi. Kääpast reg nr 11513 võeti aga 1949. a paiku karvu ehitamiseks liiva. Sellest kääpast leiti luustikke, mis aga maeti kohe tagasi ning enam pole sealt liiva võetud. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11516
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1101
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa moodustab kõrgem kuhelikutaoline küngas, mille pikkus põhja-lõuna suunas ulatub 20m, laius 14 m ja kõrgus 2,5-3,5 m. Kääbas on pealt kumer ja üsna järskude nõlvadega. Tema idapoolne nõlv on siiski mõnevõrra kõrgem ja järsem kui läänepoolne nõlv. Kääpa keskosas on kamara all tunda kive. Kääpal esineb madalaid sammaldunud auke. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas paikneb Ahja lisajõe Ora paremal kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades võiks ta kuuluda I aastatuhande lõppu või II aastatuhande algusesse. Kääpa kohta on andmeid J. Jungile saadetud kirjades , aga ka O. Ugarti poolt koostatud Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikirjad Ajaloo Instituudis). O. Ugart märgib, et kalme on moodustatud mullast ja kividest, kusjuures kivid on enamasti keskmise suurusega. Kord olevat jõevesi kalme ühe külje ära uhunud ja karjalapsed leidnud sealt esemeid, mis nad ühele Põlva kaupmehele olid ära müünud. Hiljem ei teata neist esemetest midagi. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal)</span>


source: A
code: 11517
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1090
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Tema läbimõõt on 10,5-11 m ja kõrgus 1,1-1,2 m. Kääpa põhjapoolne osa on kõrgem ja järsem kui lõunakülg. Kääpal esineb mitmeid madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses, väljaarvatud põhjapoolne jalam, kus kraav on vaevumärgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas, Rosma külas. Kääbas paikneb loode-kagu suunalisel kõrgemal seljakul, seljaku harja. Kääpast ida suunas maapind langeb.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhane II poolde. Kääbast on kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 37 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Ta nimetab Rosma külas kahte kääbast, mis asuvad Rosma linnamäest paarsada meetrit põhja pool. Nende vahel olevat olnud veel kaks kääbast, mis aga 1975. a olid ära kaevatud. Passi koostamise ajal oli näha veel nende asemeid 15 m pikkusel alal. Leidude kohta andmeid ei ole. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11519
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1088
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on neemiklinnusega. Linnuseõu hõlmab umbes 4000 ruutmeetrit. Ümber kogu linnuseala asub 1-2 meetrine liivavall. Linnuseõu on looduslikult kumer, tasandamata, laskub äärte poole. Valli sisejalamil on jälgitav nõgus vöönd. Arvatavasti on linnuse ehitamine jäänud pooleli.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Linnus jääb Põlvast linnas kagu poole. Maastikuliselt paikneb linnus künklikul maastikul, Ora jõe kaldal, neemikukujulisel kõrgel liivaseljakul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaitseehituse iseloomu järgi otsustades kuulub Rosma linnus II aastatuhande algusesse. Rosma külas paikneva linnus kohta on andmeid J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on teda kirjeldanud ja ühtlasi ka linnuse esialgse plaan-skeemi koostanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 9-10(Käsikiri Ajaloo Instituudis). 21.augustil 1951. a inspekteeris Rosma linnust H. Moora, kelle juhatusel tehti linnusel ka proovikaevamisi. Kaevamistel tehti kindlaks, et linnusel puudub kultuurkiht. H. Moora arvates oli Rosma linnus kasutusel lühiajaliselt ning alaline elanikkond siin puudus (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11520
name: Ohvrikivi "Tõnisekivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 1102
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvrikivi on suurem rändrahn, mille suurim kõrgus on 1,55 m, suurim ümbermõõt maapinna lähedalt 7,3 m. Kivi on veidi piklik loode-kagu suunas, tema suurim pikkus selles suunas on 2,3 m, suurim laius vastassuunas aga 1,6 m. Kivi kirdepoolses osas on märgatavad kolm astet. Kivi pind on kaetud samblaga (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Ohvrikivi paikneb maastikuliselt lainjal tasandikul, veidi niiskes metsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvrikivi kuulub II aastatuhandesse. Ohvrikivi on kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 58, kus ta märgib, et kivi on rahvapärimuses tuntud „Tõnise kivi“ nime all (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11523
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1091
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 10 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11523-11532, mis paiknevad kahes rühmas, kumbki rühm koosneb viiest kääpast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased. Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 7-10 m. Kääbaste kõrgus on erinev jäädes vahemikku 0,4-1,4 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt või pole jälgitavad. Kääbas reg nr 11523 läbimõõt on 7,5 m, kõrguseks 0,8-1m. Kääpal kasvavad männid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11523-11532), mis paikneb Ahja lisajõe Lutsu jõe orust itta hargneva jääsulavete oru põhjaveerul ja terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub ta I aastatuhande II poolde. Kääpaid Kiisa külas on mainitud J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääpaid Kiisa külas kirjeldanud O.Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 40 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid olevat kaevatud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11524
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1092
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 10 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11523-11532, mis paiknevad kahes rühmas, kumbki rühm koosneb viiest kääpast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased. Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 7-10 m. Kääbaste kõrgus on erinev jäädes vahemikku 0,4-1,4 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt või pole jälgitavad. Kääbas reg nr 11524 läbimõõt on 9 m, kõrguseks 1,3 m. Kääbas on mingil ajaperioodil tugevalt lõhutud, kääpa keskel meetri sügavune auk. Kääpa pinnal on tärkamas võsa.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11523-11532), mis paikneb Ahja lisajõe Lutsu jõe orust itta hargneva jääsulavete oru põhjaveerul ja terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub ta I aastatuhande II poolde. Kääpaid Kiisa külas on mainitud J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääpaid Kiisa külas kirjeldanud O.Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 40 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid olevat kaevatud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11525
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1093
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 10 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11523-11532, mis paiknevad kahes rühmas, kumbki rühm koosneb viiest kääpast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased. Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 7-10 m. Kääbaste kõrgus on erinev jäädes vahemikku 0,4-1,4 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt või pole jälgitavad. Kääbas reg nr 11525 läbimõõt on 10 m, nõlvad järsud ja kõrged, kääpa keskel on vana, sammaldunud auk. Kääpal kasvavad noored kadakad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11523-11532), mis paikneb Ahja lisajõe Lutsu jõe orust itta hargneva jääsulavete oru põhjaveerul ja terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub ta I aastatuhande II poolde. Kääpaid Kiisa külas on mainitud J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääpaid Kiisa külas kirjeldanud O.Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 40 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid olevat kaevatud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11526
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1094
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 10 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11523-11532, mis paiknevad kahes rühmas, kumbki rühm koosneb viiest kääpast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased. Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 7-10 m. Kääbaste kõrgus on erinev jäädes vahemikku 0,4-1,4 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt või pole jälgitavad. Kääbas reg nr 11526 on laugete nõlvadega ja pealt kumer, kolmest eelpoolkirjeldatust mõnevõrra madalam, kõrguseks 0,9 m, läbimõõt 9 m. Praegu kasvavad kääpal kadakad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11523-11532), mis paikneb Ahja lisajõe Lutsu jõe orust itta hargneva jääsulavete oru põhjaveerul ja terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub ta I aastatuhande II poolde. Kääpaid Kiisa külas on mainitud J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääpaid Kiisa külas kirjeldanud O.Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 40 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid olevat kaevatud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11527
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1095
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 10 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11523-11532, mis paiknevad kahes rühmas, kumbki rühm koosneb viiest kääpast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased. Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 7-10 m. Kääbaste kõrgus on erinev jäädes vahemikku 0,4-1,4 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke . Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt või pole jälgitavad. Kääbas reg nr 11527 on väga madal, laugete nõlvadega, kääpa läbimõõt 7 m, kõrguseks 0,4-0,5 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11523-11532), mis paikneb Ahja lisajõe Lutsu jõe orust itta hargneva jääsulavete oru põhjaveerul ja terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub ta I aastatuhande II poolde. Kääpaid Kiisa külas on mainitud J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääpaid Kiisa külas kirjeldanud O.Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 40 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid olevat kaevatud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11528
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1096
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 10 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11523-11532, mis paiknevad kahes rühmas, kumbki rühm koosneb viiest kääpast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased. Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 7-10 m. Kääbaste kõrgus on erinev jäädes vahemikku 0,4-1,4 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt või pole jälgitavad. Kääbas reg nr 11528 on suhteliselt kõrge ja järskude nõlvadega, kõrgus 1,6 m ja läbimõõt 10 m. Kääpa pinnal on vanad, sammaldunud lohud. Kääpa pinnal kasvavad puudest vaid kadakad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11523-11532), mis paikneb Ahja lisajõe Lutsu jõe orust itta hargneva jääsulavete oru põhjaveerul ja terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub ta I aastatuhande II poolde. Kääpaid Kiisa külas on mainitud J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääpaid Kiisa külas kirjeldanud O.Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 40 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid olevat kaevatud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11529
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1097
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 10 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11523-11532, mis paiknevad kahes rühmas, kumbki rühm koosneb viiest kääpast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased.  Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 7-10 m. Kääbaste kõrgus on erinev jäädes vahemikku 0,4-1,4 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt või pole jälgitavad. Kääbas reg nr 11529 kõrguseks 1,4 m, pikkuseks 10 m, laiuseks 8 m. Kääpa ümmargune kuju on muutunud seoses kunagiste ebaprofessionaalsete kaevamiste tagajärjel. Kääpal on mitu vana, sammaldunud kaevamisjälge. Kääpal ei kasva ühtegi okaspuud, eelmise sajandi 90-ndate aastate alguses toimus siin kooskõlastamata harvendusraie.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11523-11532), mis paikneb Ahja lisajõe Lutsu jõe orust itta hargneva jääsulavete oru põhjaveerul ja terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub ta I aastatuhande II poolde. Kääpaid Kiisa külas on mainitud J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääpaid Kiisa külas kirjeldanud O.Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 40 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid olevat kaevatud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11530
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1098
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 10 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11523-11532, mis paiknevad kahes rühmas, kumbki rühm koosneb viiest kääpast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased. Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 7-10 m. Kääbaste kõrgus on erinev jäädes vahemikku 0,4-1,4 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt või pole jälgitavad. Kääbas reg nr 11530 on kõrgete ja järskude nõlvadega, kõrgus 1,4 m ja läbimõõt 9 m. Kääpa pinnal vanad, sammaldunud lohud. Puudest kasvad kääpal kadakad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11523-11532), mis paikneb Ahja lisajõe Lutsu jõe orust itta hargneva jääsulavete oru põhjaveerul ja terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub ta I aastatuhande II poolde. Kääpaid Kiisa külas on mainitud J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääpaid Kiisa külas kirjeldanud O.Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 40 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid olevat kaevatud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11531
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1099
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 10 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11523-11532, mis paiknevad kahes rühmas, kumbki rühm koosneb viiest kääpast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased. Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 7-10 m. Kääbaste kõrgus on erinev jäädes vahemikku 0,4-1,4 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt või pole jälgitavad. Kääbas reg nr 11531 on järskude nõlvadega: kõrgus 1,2 m, läbimõõt 9 m.
Kääbast on mingil aja lõhutud, lohud on vanad ja sammaldunud. Kääpa peal kasvavad kadakad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11523-11532), mis paikneb Ahja lisajõe Lutsu jõe orust itta hargneva jääsulavete oru põhjaveerul ja terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub ta I aastatuhande II poolde. Kääpaid Kiisa külas on mainitud J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääpaid Kiisa külas kirjeldanud O.Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 40 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid olevat kaevatud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11532
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1100
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 10 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11523-11532, mis paiknevad kahes rühmas, kumbki rühm koosneb viiest kääpast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased. Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 7-10 m. Kääbaste kõrgus on erinev jäädes vahemikku 0,4-1,4 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt või pole jälgitavad. See on viieliikmelisest rühmast kõige kagupoolsem, jääb Holvandi küla suunas.
Asub vahetult kääpa nr 11531 kõrval, kõrguseks 1,1 m, läbimõõt 10 m. Võrreldes teiste sama rühma kääbastega on siin nõlvad mõnevõrra laugemad.

Puid kääpal praegu ei kasva.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestise reg nr 11523-11532), mis paikneb Ahja lisajõe Lutsu jõe orust itta hargneva jääsulavete oru põhjaveerul ja terrassil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub ta I aastatuhande II poolde. Kääpaid Kiisa külas on mainitud J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääpaid Kiisa külas kirjeldanud O.Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 40 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid olevat kaevatud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11533
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2603
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmarguse põhiplaaniga. Tema läbimõõt on 9 m ja kõrgus 1-1,5 m. Kääbas on üsna lõhutud. Läänepoolses osas on praeguseks sammaldunud kraav ja kääpa pinnal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on märgatav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva  kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb kääbas Ahja lisajõe Lutsu jõe orust itta hargneva jääsulavete oru liivasel terrassil. Kääpast lääne poole maapind langeb.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub ta I aastatuhande II poolde. Kääpaid Kiisa külas on mainitud J. Jungile saadetud kirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis), kusjuures kääpaid on peetud rootsi sõjaaegseteks matusepaikadeks. Kääbast reg nr 11533 on nimetanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääbast on kaevatud, leidude kohta aga andmed puuduvad. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11535
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 999
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on üsna ebamääraste piirjoontega, madal ning laugete nõlvadega. Tema läbimõõt on 6 m, kõrgus 0,4-0,5 m. Kääbas on hästi säilinud. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb kääbas Võhandu ürgoru vasakul pervel, nõrgalt lainjal tasandikul. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11535-11538).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbastikku (mälestised reg nr 11535-11538) on kirjeldanud A. Suik (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpas olevat olnud kõik terved ning paiknenud hõreda männimetsa all, üksteise läheduses. Kraav kääbaste ümber olevat olnud jälgitav. Passi koostamise ajal 1973. a leiti teadaoleva kolme kääpa lähedusest veel üks kääbas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11536
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1000
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on võrdlemisi ebakorrapäraste piirjoontega, üsna madal, laugete nõlvadega, pealt lame. Tema läbimõõt on 8 m, kõrgus 0,5-0,6 m. Kääbas on hästi säilinud. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb kääbas Võhandu ürgoru vasakul pervel, nõrgalt lainjal tasandikul. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11535-11538).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbastikku (mälestised reg nr 11535-11538) on kirjeldanud A. Suik (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpas olevat olnud kõik terved ning paiknenud hõreda männimetsa all, üksteise läheduses. Kraav kääbaste ümber olevat olnud jälgitav. Passi koostamise ajal 1973. a leiti teadaoleva kolme kääpa lähedusest veel üks kääbas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11537
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1001
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ühtlaselt kõrgemate, järsemate nõlvade, kuigi põhja- ja idanõlvad on natuke järsemad ja kõrgemad. Tema läbimõõt on 16 m, kõrgus 1,1 m. Kääpa keskosa on lõhutud, mõnevõrra on lõhutud tee tegemisel ka kääpa teepoolset jalamit. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb kääbas Võhandu ürgoru vasakul pervel, nõrgalt lainjal tasandikul. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11535-11538).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbastikku (mälestised reg nr 11535-11538) on kirjeldanud A. Suik (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpas olevat olnud kõik terved ning paiknenud hõreda männimetsa all, üksteise läheduses. Kraav kääbaste ümber olevat olnud jälgitav. Passi koostamise ajal 1973. a leiti teadaoleva kolme kääpa lähedusest veel üks kääbas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11538
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on laugete nõlvadega, üsna lame, kusjuures idakülg on natuke kõrgem ja järsem. Tema läbimõõt on 12 m ja kõrgus 0,8-0,9 m. Mõnevõrra on lõhutud kääpa põhjakülg, kus kääpa piir on muutunud seetõttu üsna ebamääraseks. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb kääbas Võhandu ürgoru vasakul pervel, nõrgalt lainjal tasandikul. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11535-11538).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbastikku (mälestised reg nr 11535-11538) on kirjeldanud A. Suik (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääpas olevat olnud kõik terved ning paiknenud hõreda männimetsa all, üksteise läheduses. Kraav kääbaste ümber olevat olnud jälgitav. Passi koostamise ajal 1973. a leiti teadaoleva kolme kääpa lähedusest veel üks kääbas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11539
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 97-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, pealt kumer, kusjuures tema põhjapool on kõrgem ja järsem ,lõuna pool madalam ja laugem. Kääpa läbimõõt on loode-kagu suunas 14 m, vastassuunas 13 m. Kääpa kõrgus põhjapoolsel jalamil on 1,3 m. Kraav kääpa ümber on jälgitav vaid põhjapoolsel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas paikneb Võhandu ürgoru kõrgel pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste (mälestised reg nr 11539-11540) asukoha juhatas arheoloog M. Aunale kätte toonane Rahumäe küla elanik J. Rammo 1978. a mais. Mälestisele on 1978. a mais koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11540
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 98-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, madal. See on laugete nõlvadega ja pealt kumer. Tema läbimõõt on 10 m ja kõrgus 0,3-0,5 m. Kõrgem on kääpa põhjapoolne osa, mis on ka järsem, lõunapoolne osa on madalam ja lugem. Kääpa loodepoolne osa on lõhutud, kuid praeguseks on see ala sammaldunud. Kääbast ümbritsev kraav pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas paikneb Võhandu ürgoru kõrgel pervel, lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaste (mälestised reg nr 11539-11540) asukoha juhatas arheoloog M. Aunale kätte toonane Rahumäe küla elanik J. Rammo 1978. a mais. Mälestisele on 1978. a mais koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11541
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha kultuurkiht on fikseeritav ainult kallakul, nõlva ülaosas, kui maapind muutub tasaseks kultuurkiht lõpeb. Alaosas piirneb asulakoht ojaga. Asula ala langeb umbes 20 m Jaanikese-Rahumäe teest kirde pool, ulatused piki nõlva ligikaudu 100 m kirde poole. Asulakoha alal on maapind liivane, värvuselt pruunikashall. Kohati esineb söetükke (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Mälestis paikneb Pahtapää oja läänekaldal, alaneval nõlval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistise võib leidude järgi dateerida keskaega (13.-16.saj) Muistise avastasid 7. mail 1996. a arheoloogid A. Tvauri ja A. Vindi. Asulakoha ala oli avastamise ajal küntud põllu all. Leiti keraamikat ja tuleraud. Küla tuumik on märgitud samale kohale ka aastast 1681 pärineval kaardil. Mälestisel on koostatud pass 1996. a.</span>


source: A
code: 11542
name: Kalmistu "Kirikuase", "Jüri kiriku mägi"
type: Kirikuase
alt_id: 1007
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu all oleva künnise pikkus on 80 m, laius 20 m ja kõrgus kuni 3 m. Kalmistu pind on üsna ebatasane ja lohklik ning üsna suurelt osalt lõhutud. Kalmistu alale on eri aegadel kaevatud ligi 40 suuremat või väiksemat lohku. Kalmistu edelaots paistab olevat tervem, kuid ka seal esineb üksikuid madalaid lohke. Kalmistu loode- ja kaguäärtel, samuti kirdeotsa lähedale on põllult korjatud suuremaid ja väiksemaid kive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu paikneb endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Võru-Räpina maanteest ja Rõsna külla viivast teeristist loodes. Maastikuliselt paikneb kalmistu kirde-edela suunalisel liivasel-kruusasel künnisel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub 15.-18. sajandisse. Kalmistut on maininud J. Jung ning O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a, lk 48 (käsikirjad Ajaloo Instituudis). Teaduslikke kaevamisi kalmistul teostatud ei ole (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11543
name: Ohverdamiskoht "Maarjamägi"
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 1073
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohverdamiskohast on säilinud vaid tema loodepoolne osa, mida rahvapärimuses tuntaksegi ohverdamiskohana. Säilinud osa on loode-kagu suunas piklik. Tema ligikaudne pikkus on 60 m, laius 36 m ja kõrgus kagu otsas ligi 2 m, loodepool aga 3 m ning ida pool vaid 1,5 m. Küngas on kaetud murukamaraga. Edelapoolses osas on rida suuri kive, üksikuid kive on ka künka keskosas. Mäe pinda on kahjustatud erineva suurusega aukude kaevamisega (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohverdamiskoht paikneb endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Ohverdamiskoht asub Tammiste-Tootsi teest loodepool. Maastikuliselt asub ohverdamiskoht lainjal tasandikul, ümbruskonnast veidi kõrgemal künkal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Küngas on ohverdamiskohana aktiivses kasutuse olnud nähtavasti II aastatuhandel. Ohverdamiskohta on mainitud J. Jungile saadetud kirjas. Lähemalt on seda kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 40-41 (mõlemad käsikirjad Ajaloo Instituudis). O. Ugart märgib, et juba siis oli suurem osa nn „Maarjamäest“ ära kaevatud ja ära veetud. Alles oli vaid tema läänepoolne serv, mille kõrgus ulatus kuue meetrini. Mäe loodekallakul kasvas üks igivana pärn. Kruusaveol oli leitud inimese luid ja etnograafilisi esemeid. Rahvapärimuses on mägi oherdamiskoht, mida hiljem on kasutatud kalmena. Vanemad inimesed teadnud rääkida ka ohverdamisest. Jaaniõhtutel toodud siis sinna putru, piima, võid jmt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11544
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1071
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikliku, algselt ligikaudu 300 m pikkuse ja jalamil umbes 50 m laiuse põhja-lõunasuunalise seljaku pealispind on 15-20 m laiune, looduslikult kumer. Põhjapoolse 50 m ulatuses paikneb mäe mõlemal pikiküljel umbes 3 m laiune terrasitaoline, nähtavasti pinnase ärakaevamise tulemusel tekkinud ja mäelaest umbes 1,5 m madalamal paiknev astang. Mäe põhjapoolses otsas on madal 6-7 m laiune vallitaoline kuhjatis, mille pinnas võib pärineda mäeservades toimunud kaevaetöödest. Oletatavale põhjapoolsele otsavallile järgneva nõlvaku ees, mäelaest umbes 1,5- 2 m madalamal moodustab neemiku ots suhteliselt tasase, 10-12 m laiuse ja umbes 8 m pikkuse, võimalik, et osaliselt inimtekkelise platoo; edasi langeb maapind põhja suunas 25 m ulatuses sujuvalt kuni mäejalamini. Mäe lõunapoolne ots on kruusavõtmisega hävitatud (E. Tõnisson. Eesti muinaslinnad. 2008, lk 321).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Linnus paikneb 6-8 m kõrgusel mäeseljakul, lainjal tasandikul Räpina-Rasina maanteest idapool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnus on dateeritud II aastatuhandesse. Linnust Kurekülas on nimetatud J. Jungile saadetud kirjas (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on teda kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri samas). Seal ta märgib, et linnamäe kaguotsas on kruusaauk, seal on olnud ka kartulikoopaid. Kaevamisel olla paari jala sügavuselt igalt polt sütt ja põlenud prügi välja tulnud. Kruusaveol olevat ka mõned rahad ja esemed saadud, mis aga on kaotsi läinud. Mäe pikkus oli tol ajal kuni kruusaauguni 185 m, laius ligi 18 m. Rahvapärimuse järgi olevat mäes peidus aare, mida siit ka on otsitud. Kureküla linnamäge on maininud ka E. Tõnisson raamatus (Linnamäed ja maalinnad. Tallinn 1966, lk 72), kus ta märgib, et tõelist linnamäge Kurekülas siiski ei ole, sest puuduvad linnamäele iseloomulikud kaitseehitused, küll aga võis nimetatud paik olla pelgupaigaks ohu korral. E. Tõnissoni raamatus (Eesti muinaslinnad. 2008. lk 321) märgitakse, et kuigi J. Jungi andmetel olla „igal pool, peale valli, süsi ja põlenud prügi leitud“ puudub kultuurkiht nii mäe säilinud osas kui ka kruusaaugu profiilis (Mälestise pass; E. Tõnisson. Eesti muinaslinnad. 2008).</span>


source: A
code: 11545
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha kultuurkiht algab ojast 20 m kagu pool, Räpina-Arvu teest vahetult kirde pool ja Naha külavaheteest ligikaudu 150 m loode pool. Loode poole veidi alaneval põllul, kuni 170 m pikkusel ja kuni 70 m laiusel alal. Asulakoha alal on kultuurkiht tumehall, kohati esineb kompaktseid põlenud kivide ja söerikkaid laike (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Mälestis paikneb ligikaudu 9 km Räpina kirikust põhja pool, Naha oja lõunakaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistise võib leidude järgi dateerida hilisrauaaega ja ajaloolisse aega (11.-18.saj). Muistise avastasid 7. mail 1996. a arheoloogid A. Tvauri ja A. Vindi. Asulakoha ala oli avastamise ajal küntud põllu all. Leiti keraamikat. Mälestisel on koostatud pass 1996. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11546
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 989
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune, üsna kõrge, järskude nõlvadega. Tema läbimõõt on 14 m ja kõrgus 1,8-2 m. Kääpal esineb erineva suurusega lohke. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endis jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb kääbas Võhandu ürgoru vasakul kaldal, nõrgalt lainjal liivatasandikul metsatee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääbast on kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuse kohaselt olevat kääpas peidus seitse pütti kulda. 1892. a paiku olevat kääbas kaevanud Rahumäe mõisa toapoiss ning leidnud siit ühe mõõga, mis hiljem mingiks tarveriistaks ümber taoti. Mälestisele on 1972. a septembris koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11547
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1002
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11547-11554). Kääpa reg nr 11547 läbimõõt on 9 m ja kõrgus 1-1,1 m. Kääpa põhjanõlv on järsem ja kõrgem, lõunanõlv laugem ja madalam. Kääpa läänepoolses osas on madal, praeguseks sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11547-11554), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Võhandu ürgoru paremal pervel, jõest ligikaudu sadakond meetrit ida ja kagu pool, lainjal liivadega kaetud tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Andmeid kääbaskalmistu kohta esineb J. Jungi kogutud käsikirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 32-34 (käsikiri Ajaloo Instituudis). O. Ugarti andmetel on selles kääbastikus kaheksa kääbast, neist üks piklik, teised ümmargused. Neist ühest ümmargusest kääpast oli kirjeldamise ajaks alles vaid kääpa ase, tugevasti oli lõhutud ka piklik kääbas. Piklik kääbas pole enam alles. Suures osas hävinenud on ka üks ümmargune kääbas (mälestis reg nr 11554). 1970. a sügisel kohta inspekteerides leiti kõige läänepoolsema kääpa (reg nr 11551) läheduses veel kaks madalat kääbast (mälestised reg nr 11552 ja 11553), mida O. Ugartil mainitud ei ole (M. Auna inspektsiooniaruanne Ajaloo Instituudis). Kääpasse reg nr 11548 sissekaevatud lohu profiili puhastades leiti sealt mõned põlenud luukillud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11548
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1003
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11547-11554). Kääpa reg nr 11548 läbimõõt on 10 m ja kõrgus 1,2 m. Kääpa lõuna- ja läänenõlvad on madalamad ja laugemad kui põhja-ja idanõlvad. Kääpa keskele on kaevatud ligi 1,5 m sügavune lohk, mis on praeguseks sammaldunud. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11547-11554), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Võhandu ürgoru paremal pervel, jõest ligikaudu sadakond meetrit ida ja kagu pool, lainjal liivadega kaetud tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Andmeid kääbaskalmistu kohta esineb J. Jungi kogutud käsikirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 32-34 (käsikiri Ajaloo Instituudis). O. Ugarti andmetel on selles kääbastikus kaheksa kääbast, neist üks piklik, teised ümmargused. Neist ühest ümmargusest kääpast oli kirjeldamise ajaks alles vaid kääpa ase, tugevasti oli lõhutud ka piklik kääbas. Piklik kääbas pole enam alles. Suures osas hävinenud on ka üks ümmargune kääbas (mälestis reg nr 11554). 1970. a sügisel kohta inspekteerides leiti kõige läänepoolsema kääpa (reg nr 11551) läheduses veel kaks madalat kääbast (mälestised reg nr 11552 ja 11553), mida O. Ugartil mainitud ei ole (M. Auna inspektsiooniaruanne Ajaloo Instituudis). Kääpasse reg nr 11548 sissekaevatud lohu profiili puhastades leiti sealt mõned põlenud luukillud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11549
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1004
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11547-11554). Kääpa reg nr 11549 läbimõõt on 13 m ja kõrgus 1,6 m. Kääbas on väga lõhutud, mistõttu on muutunud tema algne kuju ja kõrgus. Kääpast on säilinud veidi vaid tema keskosas, ida-, edela ning loodeosas (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11547-11554), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Võhandu ürgoru paremal pervel, jõest ligikaudu sadakond meetrit ida ja kagu pool, lainjal liivadega kaetud tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Andmeid kääbaskalmistu kohta esineb J. Jungi kogutud käsikirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 32-34 (käsikiri Ajaloo Instituudis). O. Ugarti andmetel on selles kääbastikus kaheksa kääbast, neist üks piklik, teised ümmargused. Neist ühest ümmargusest kääpast oli kirjeldamise ajaks alles vaid kääpa ase, tugevasti oli lõhutud ka piklik kääbas. Piklik kääbas pole enam alles. Suures osas hävinenud on ka üks ümmargune kääbas (mälestis reg nr 11554). 1970. a sügisel kohta inspekteerides leiti kõige läänepoolsema kääpa (reg nr 11551) läheduses veel kaks madalat kääbast (mälestised reg nr 11552 ja 11553), mida O. Ugartil mainitud ei ole (M. Auna inspektsiooniaruanne Ajaloo Instituudis). Kääpasse reg nr 11548 sissekaevatud lohu profiili puhastades leiti sealt mõned põlenud luukillud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11550
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1005
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11547-11554). Kääpa reg nr 11550 läbimõõt on 11 m ja kõrgus 1,5 m. Kääpa lõunanõlv on madalam ja laugem kui põhjanõlv. Kääpa keskel on kaevatud, praeguseks sammaldunud lohk (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11547-11554), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Võhandu ürgoru paremal pervel, jõest ligikaudu sadakond meetrit ida ja kagu pool, lainjal liivadega kaetud tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde.  Andmeid kääbaskalmistu kohta esineb J. Jungi kogutud käsikirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 32-34 (käsikiri Ajaloo Instituudis). O. Ugarti andmetel on selles kääbastikus kaheksa kääbast, neist üks piklik, teised ümmargused. Neist ühest ümmargusest kääpast oli kirjeldamise ajaks alles vaid kääpa ase, tugevasti oli lõhutud ka piklik kääbas. Piklik kääbas pole enam alles. Suures osas hävinenud on ka üks ümmargune kääbas (mälestis reg nr 11554). 1970. a sügisel kohta inspekteerides leiti kõige läänepoolsema kääpa (reg nr 11551) läheduses veel kaks madalat kääbast (mälestised reg nr 11552 ja 11553), mida O. Ugartil mainitud ei ole (M. Auna inspektsiooniaruanne Ajaloo Instituudis). Kääpasse reg nr 11548 sissekaevatud lohu profiili puhastades leiti sealt mõned põlenud luukillud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11551
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1006
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11547-11554). Kääpa reg nr 11551 läbimõõt on 14 m ja kõrgus 1,7 m. Kääbas on ühtlaselt järskude nõlvadega, kusjuures kääpa lõunanõlv on veidi madalam ja laugem kui põhjanõlv. Kääbas on suhteliselt hästi säilinud, vaid keskel on üks madal lohk. Kraav kääpa ümber on vaevaltmärgatav, eriti põhjajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11547-11554), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Võhandu ürgoru paremal pervel, jõest ligikaudu sadakond meetrit ida ja kagu pool, lainjal liivadega kaetud tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Andmeid kääbaskalmistu kohta esineb J. Jungi kogutud käsikirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 32-34 (käsikiri Ajaloo Instituudis). O. Ugarti andmetel on selles kääbastikus kaheksa kääbast, neist üks piklik, teised ümmargused. Neist ühest ümmargusest kääpast oli kirjeldamise ajaks alles vaid kääpa ase, tugevasti oli lõhutud ka piklik kääbas. Piklik kääbas pole enam alles. Suures osas hävinenud on ka üks ümmargune kääbas (mälestis reg nr 11554). 1970. a sügisel kohta inspekteerides leiti kõige läänepoolsema kääpa (reg nr 11551) läheduses veel kaks madalat kääbast (mälestised reg nr 11552 ja 11553), mida O. Ugartil mainitud ei ole (M. Auna inspektsiooniaruanne Ajaloo Instituudis). Kääpasse reg nr 11548 sissekaevatud lohu profiili puhastades leiti sealt mõned põlenud luukillud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11552
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2564
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11547-11554). Kääpa reg nr 11552 läbimõõt on 6 m ja kõrgus 0,6 m. Kääbas on võrdlemisi madal, pealt üsna lame. Tema läänenõlv on kõrgem ja järsem, kagu- ja lõunanõlvad aga madalamad ning laugemad. Kraavi kääpa ümber pole märgata (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11547-11554), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbas Võhandu ürgoru paremal pervel, jõest ligikaudu sadakond meetrit ida ja kagu pool, lainjal liivadega kaetud tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Andmeid kääbaskalmistu kohta esineb J. Jungi kogutud käsikirjades (käsikiri Ajaloo Instituudis). Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 32-34 (käsikiri Ajaloo Instituudis). O. Ugarti andmetel on selles kääbastikus kaheksa kääbast, neist üks piklik, teised ümmargused. Neist ühest ümmargusest kääpast oli kirjeldamise ajaks alles vaid kääpa ase, tugevasti oli lõhutud ka piklik kääbas. Piklik kääbas pole enam alles. Suures osas hävinenud on ka üks ümmargune kääbas (mälestis reg nr 11554). 1970. a sügisel kohta inspekteerides leiti kõige läänepoolsema kääpa (reg nr 11551) läheduses veel kaks madalat kääbast (mälestised reg nr 11552 ja 11553), mida O. Ugartil mainitud ei ole (M. Auna inspektsiooniaruanne Ajaloo Instituudis). Kääpasse reg nr 11548 sissekaevatud lohu profiili puhastades leiti sealt mõned põlenud luukillud (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11582
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 256-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuppelmaastikul asuv kõrgem küngas. Künkal kasvavad lehtpuud. Kõrval asub talukoht.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kasutusel olnud 15.-18. sajandil külakalmistuna.</span>


source: A
code: 11584
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1225
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kerkib ümbritsevast maastikust esile madala, 0-5-0,7 m kõrguse, kuid järskude servadega kühmuna, millel kamara seest paistab rohkesti kivinukke. Kalme on veidi ovaalse kujuga. Mõõtmed on ida-lääne suunas 24 m ja põhja-lõuna suunas 20 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kivikalme paikneb Saverna-Jõksi maantee ja Mügara oja vahelisel alal. Maastikuliselt asub kalme kahe põhja-lõunasuunalise vooretaolise kõrgendiku vahel orus. Kalme ümbruses on madal, avatud maastik.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub arvatavasti I aastatuhande I poolde. Kalmet on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-38 (käsikiri Ajaloo Instituudis), loendades siin viis kalmet. 1925.a kirjeldas nimetatud kalmeid uuesti K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas) ,kes loetles neli kalmet. Mügra piirkonna kalmetest on jõudnud Viljandi muuseumi ka mõned leiud, kuid pole andmeid, millisest kalmest need pärinevad. Mälestisele on 1977. a veebruaris koostanud passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11585
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 235-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast põhja-lõuna suunas piklikku sööti jäänud ala, millel asub põhja-lõuna suunas 9 m ja ida-lääne suunas 6 m suurune kividega kaetud ala. Mainitud ala tõuseb maastikust umbes poole meetri kõrguse kühmuna esile. Kivise ala keskmises osas on suured kivid, milledest osa on maa ses, osa poolest saadik väljas. Kalme alale on põllult pillutud väikesi kive, mis praeguseks on pealt sammaldunud. Kalme kivivare on osaliselt lõhutud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11586
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 236-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub põhja-lõuna suunalisel sööti jäänud alal, millel mõõtmed on põhja-lõuna suunas 30 m ja ida-lääne suunas 18 m. Kalme on tasane, ainult kivinukid ulatuvad kõrgemale. Kogu nimetatud ala on kaetud kividega. Tihedam kivivare paikneb idapoolses servas umbes 6 m laiuse vööndina. Läänepoolses osas ja edelanurgas on üksikuid suuri kive sügaval maa sees, kusjuures paistavad ainult nende pealispinnad. Kalme lõunaotsal on põllult korjatud väikeste kivide hunnik. Kalme kivivare on arvatavasti osaliselt lõhutud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11587
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 237-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast  6 x 6 m suurust kivivare, mis tõuseb 30-40 cm ümbrusest kõrgemale. Põhjapoolses osas on näha suuri kive sügavalt maa sees, lõunapoolses osas on neid ka maapinnal ning ilmselt on sinna hiljem kive peale veetud. Kalme on lõhutud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11588
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 238-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub ovaalsel söötis alal, mille mõõtmed on põhja-lõuna suunas 22 m ja ida-lääne suunas 11 m. Ümbrusest kerkib kalmeala esile madala kühmuna. Kogu see ala on tihedalt täis põllult korjatud väikesi kive. Sügavamal oleva kivituumiku mõõtmeid ei saa täpsemalt määratleda. Kalmet on äärtest künniga lõhutud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11589
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 239-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme tõuseb ümbritsevast maastikust esile madala kühmuna ja on rajatud idapoole langevale maastikule. Kalme mõõtmed on põhja-lõuna suunas 15 m ja ida-lääne suunas 12 m. Kalme idapoolne külg on auklik ja kühmuline, põhjaosas on näha suuri kive sügavalt maa sees. Lõunapoolses otsas, samuti loodeküljel on ka suuri kive, kuid need on rohkem maapinnal ja võimalik, et need on hiljem põllult juurde veeretatud. Põllult pealeloobitud väiksemaid kive on rohkesti kalme keskel ja loodeotsal (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed  põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592  asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11590
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 240-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub söötis alal, mille keskel on ümbrusest 60-70 cm kõrgem, kühmjas kivine ala. Kivise ala mõõtmed on põhja-lõuna suunas 8,5 m ja ida-lääne suunas 7 m. Kamara all on tunda tihe kivilade. Kalmeala keskel on väike põllukivihunnik. Lahtisi kive on ka lõunapoolsel serval. Kalme on künniga kahjustatud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11591
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 241-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on üks kahekümne ühest kivikalmest Mügra külas, kuulub I aastatuhande I poolde.
Kalme asub metsatuka edelanurga ääres.
Ida-lääne suunas on kivikalme 50 m pikk, suurim laius 25 m.
Kalme kerkib ümbrusest kõrgemale kuni 80 cm.
Kalme on ehitatud suurtest maakividest.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11592
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 242-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ümmarguse kujuga ja läbimõõduga 15 m. Kalmeala tõuseb ümbritsevast maastikust umbes 80 cm kõrgemale. Kalmel kahjustusi ei esine (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11593
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 243-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme mõõtmed on põhja-lõuna suunas 20 m ja ida-lääne suunas 18-19 m. Kalmeala tõuseb ümbritsevast maastikust mitte üle 50 cm esile. Kalmel on tihe kivilade. Mõned sammaldunud kivid on kalme keskosas kõrgemal. Kalmel esineb lõhkumisauke (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11594
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 244-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme mõõtmed on põhja-lõuna suunas 27 m ja ida-lääne suunas 22 m. Kalme servad ühtivad loodusliku seljandiku servadega, tõustes koos umbes 2 m ümbritsevast pinnast kõrgemale (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11595
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 245-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme tõuseb ümbrusest esile madala kühmuna, mille läbimõõt on 6-7 m ja kõrgus 0,5 m. Sambla all on tunda tihe kivilade, mille keskosas paistavad mõned suuremad kivid välja (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11596
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 246-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ümmarguse kujuga. Kalmeala läbimõõt on 10 m ja kõrgus 0,5 m. Kalme idapoolses servas on kalme pinnal suuri kive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11597
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 247-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ida-lääne suunas 14 m pikk, vastassuunas 6 m lai. Kalme kõrgus on kuni 80 cm, seejuures on kõrgem kalme lääneosa, kuna idaserv sulandub ühte maastikuga (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11598
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 248-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast 6 meetrise läbimõõduga ümmargust ligikaudu 0,5 m kõrgust kühmu, mille servad sulanduvad ümbrusega ühtlaselt kokku. Kalme on keskelt veidi lohus, võimalik et tegemist on kunagise lõhkumisjäljega (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed  põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592  asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11599
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 249-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ümmargune, küllalt väike 5 meetrise läbimõõduga kühm, mis tõuseb ümbrusest 50 cm kõrgemale. Sambla all on märgata tihe kivilade (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed  põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592  asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11600
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 250-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ümmargune, küllalt väike 5 meetrise läbimõõduga kühm, mis tõuseb ümbrusest 50 cm kõrgemale. Sambla all on märgata tihe kivilade. Põhjapoolses servas on madala sammaldunud auk (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11601
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 251-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ümmargune, 6 meetrise läbimõõduga kühm, mis tõuseb ümbrusest 80 cm kõrgemale. Sambla all on märgata tihe kivilade (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11602
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 252-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ida-lääne suunas piklik. Tema mõõtmed põhja-lõuna suunas on 9 m ja ida-lääne suunas 15 m. Kalme kõrgus on ligikaudu 50 cm. Kalme servad sulanduvad ümbrusega kokku. Kalme läänepoolne serv ulatub seejuures välja seljandiku piirini. Keskosas on suuremaid kive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11603
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 253-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on madal, ida-lääne suunas piklik kühm mõõtmetega 12 x 6 m ja kõrgusega 50 cm. Kalme keskele on veetud kaks suurt kivi (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed  põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11604
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 254-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ümmargune. Tema läbimõõt on  7 m ja kõrgus 50 cm. Sambla all on tunda tihe kivilade. Kalmest loode poole on kaevatud suur auk, millega on lõhutud ka kalme serva ja kultuurkihti. Kive on veetud kalme idapoolsele servale (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme kuulub 20 kalmest koosnevasse gruppi (mälestised reg nr 11585-11604). Kalmed paiknevad Saverna-Jõksi maanteest lääne pool. Maastikuliselt paiknevad kalmed põhja-lõunasuunalise seljandiku idapoolsel veerul, kus maapind on laugjam. Kalmetest lõunakaares voolab teega paralleelselt orus lõuna suunas Vagula järve suubuv Pühajõgi. Kalmetest lõunapoolsemad on reg nr 11585-11590, mis asuvad avatud maastikul, kalmed reg nr 11591-11592 asuvad avamaastiku ja metsase ala piiril, kalme reg nr 11593 asub maantee servas madalal alal ning üksteist põhjapoolset kalmet, reg nr 11594-11604 asuvad 1,5 m kõrgusel kitsal liivaseljandikul põhja-lõunasuunaliselt reas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 11585-11604) kuuluvad sealt saadud leidude ja ehituse järgi otsustades I aastatuhande I poolde. Kalmeid on kirjeldanud 1921. a V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 33-35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes on loendanud siin viis kalmet. 1925. a on kalmeid uuesti kirjeldanud K. Laja Kanepi kihelkonna arheoloogilises kirjelduses lk 10-12 (käsikiri samas), kes kirjeldab nelja kalmet. Mügra kalmetest on jõudnud mõned leiud Viljandi muuseumi. Mälestisele on koostanud 1975. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11606
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1230
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme on piklik-ovaalse kujuga. Kalme mõõtmed on ligikaudu 50 x 20 meetrit. Kalme läänepoolne serv kerkib esile järsu astangune, idapoolne serv sulandub laugjamalt ümbritseva maapinnaga kokku. Kalmest paistab välja suuri kive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kivikalme paikneb Pikkjärve kõrgel, läänepoolsel kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub  I aastatuhande I poolde. Kalmet kaevas 1886. a balti-saksa harrastusarheoloog C. Grewingk, millest on säilinud käsikirjaline aruanne Ajaloo Instituudis. Kalmest saadi luid ja leide, mis aga on kõik kaduma läinud. Kivikalme on ära märgitud 1925. a K. Laja poolt koostatud  Kanepi kihelkonna kirjelduses lk 6-7 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1975. a märtsis passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11607
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 296-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Järvemäele on rajatud tee, mis algab Pikajärve mõisast.
Antud kivikalme jääb selle tee lähedale. Kivikalme servas on raiutud leppi ja need on ladustatud kivikalme alale.
Kivid asuvad 10 x 10m suurusel maa-alal.
Kalme täpseid piirjooni pole võimalik kindlaks määrata, kuna  kivine ala sulab ümbrusega kokku.
Kivikalme tähis asub selle kalme juures, peale on märgitud vana nr 1230.
Kivikalme on rajatud I aastatuhande I poolel.</span>


source: A
code: 11608
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1231
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuna kalme on rajatud looduslikule seljandikule, siis tõuseb ta ümbrusest küllalt tugevasti esile. Lõunaküljest on kalme seetõttu üle meetri kõrge, põhjakülg on veidi madalam ja laugjam. Kalmest on säilinud ida-lääne suunas umbes 20 m, vastassuunas 15 m. Võimalik, et varem on kalme ulatunud kaugemale ida poole, kuna seal leidub üksikuid kive maa sees. Kivilade on üldiselt tihedam lääneosas. Mingit korrapära kivide asetuses ei ole märgata. Kalme lääneservale on veetud põllult suuri kive, mis moodustavad valli (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kivikalme paikneb Väike-Nipi talust lääne pool, vahetult külavahetee ääres. Maastikuliselt paikneb kivikalme ida-lääne suunalise madala seljandiku lääneotsal. Kalmest lõuna pool voolab väike oja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub arvatavast I aastatuhande I poolde – II aastatuhande algusesse. Kivikalme on ära märgitud 1925. a K. Laja poolt koostatud  Kanepi kihelkonna kirjelduses, lk 5 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Sealsetel andmetel on kalme lõunapoolsest servast leitud kündmisel luid. Mälestisele on koostanud passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11609
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1232
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on loodest kagusse piklik, tema pikkus selles suunas on 26 m, laius 20-21 m loodeosas ja 12 m kaguosas. Kääpa kõrgus on loodepool 2 m ning kaguosas 1,5 m. Kääbas on pealt kumer, laugemate nõlvadega. Kääpa lääne-, kagu- ja loodeosas esineb madalaid sammaldunud auke. Kääpa pinnale on põllult toodud kive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kääbas paikneb Valgjärve-Tamme maanteest lääne pool. Maastikuliselt asub kääbas Otepää kõrgustiku künklikus maastikus, kahe kõrgema künka vahelises nõos.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas võiks kuuluda II aastatuhandesse. Kääbast on lähemalt kirjeldanud V. Raid Kanepi kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 47 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et rahvasuus tuntakse kääbast sõjakääpa nime all. Leidude kohta puuduvad andmed. Mälestisele on 1979. a oktoobris koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11610
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1233
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistuks on kõrgem moreenküngas. Küngas, mille keskosas kasvab sirelivõsa, on kasutusel põllumaana.  Kalmistuna  on kasutusel olnud mitte ainult sirelitega kaetud ala, vaid ka ümbruses asuv põld. Kalmistu täpset ulatust on raske määrata. Võib arvata, et matmiseks on kasutatud kogu moreenküngast. Künka idapoolselt veerult on leitud inimluid 20 meetri ulatuses sirelitega kaetud osast arvates. Luid on leitud ka läänepoolsel veerul asuval aiamaal. Künka tipul, sirelitega kaetud ala lääneserval asub kivirist. Põllult on siia veetud peale suuremaid kive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub end jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalmistu paikneb Sirvaste-Kitse tee ja Saverna-Jõksi maantee ristumiskohast idapool, vahetult maantee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub 14.-18. sajandisse. Kirjalikke andmeid kalmistu kohta ei ole. Teada on vaid, et kündmisel on siit leitud inimluid. Mälestisele on 1974. a oktoobris koostanud passi arheoloog M. Aun.  (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11611
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 89-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi on rändrahn, mille põhjapoolses osas on madalad kumerapõhjalised lohud. Kivi suurim pikkus on 2,65 m, suurim laius lääneosas on 2,1 m. Kivi kõrgus läänepoolses osas on 0,8 m, idapoolses osas 1,15-1,2 m. Kivi ümbermõõt on 8,5 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Kanepi kihelkonnas. Kultusekivi paikneb Saverna-Pilkuse maanteest põhja pool, endise Valgjärve mõisa pargi avatud maastikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi kuulub I aastatuhande II poolde. Kultusekivi avastati 1974. a augustis arheoloogide J. Kornavi ja M. Auna poolt. Mälestisele on 1975. a veebruaris koostanud passi arheoloog M. Aun.  (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11612
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1234
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme pikkus ida-lääne suunas on 38-40 m, laius 7-9 m, kõrgus 0,3-0,4 m. Kalme pinnal on näha suuremaid raudkive, mis kogu kalme ulatuses moodustavad sirgeid põhja-lõuna suunalisi ridu. Tarandite laius kivide sisekülgedelt mõõdetuna on 2,5 -3 m. Kivid on enamasti sammaldunud. Kalme pinnas on märgatavad mitmed suuremad, madalad nüüdseks sammaldunud lohud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kivikalme paikneb Vooreküla-Puskaru maanteest edelas, okaspuumetsas. Maastikuliselt paikneb kalme kõrgemal looduslikul seljakul Karilatsi jõest 40-60 m lõuna pool liivasel alal. Kalmest edelapoole jääb kivikalme reg nr 11613.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub I aastatuhande I poolde. Karilatsi külas paiknevaid kivikalmeid on kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1921. a (käsikiri Ajaloo Instituudis), nimetades seejuures kolme kivikalmet. Mälestistele passi koostamisel selgus, et tegelikult on siin kaks kivikalmet ja üks kääbas. Mälestisele on passi koostanud 1973. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11613
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1235
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme pikisuund on idast läände, tema pikkus selles suunas on 18 m, laius 13 m, kõrgus 0,4-0,5 m. kalme pind on väga lohklik. Kalme lääneosas ja keskel on madalaid sammaldunud lohke. Kalmel kasvab okaspuid, kusjuures kalme läänepoolne osa on puudest mõnevõrra lagedam kui idapoolne osa (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kivikalme paikneb Vooreküla-Puskaru maanteest edelas, okaspuumetsas. Maastikuliselt paikneb kalme kõrgemal looduslikul seljakul Karilatsi jõest 40-60 m lõuna pool liivasel alal. Kalmest edelapoole jääb kääbas reg nr 11614 ja kirde poole kivikalme reg nr 11612.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub I aastatuhande I poolde. Karilatsi külas paiknevaid kivikalmeid on kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1921. a (käsikiri Ajaloo Instituudis), nimetades seejuures kolme kivikalmet. Mälestistele passi koostamisel selgus, et tegelikult on siin kaks kivikalmet ja üks kääbas. Mälestisele on passi koostanud 1973. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11614
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1236
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on madal, laugete nõlvadega, pealt kumer. Kääpa lõunakülg on laugem kui põhjakülg. Kääpa läbimõõt on 7 m, kõrgus 0,5-0,6 m. Kääpa keskosas on madal sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas paikneb Vooreküla-Puskaru maanteest edelas, okaspuumetsas. Maastikuliselt paikneb kääbas kõrgemal looduslikul seljakul Karilatsi jõest 40-60 m lõuna pool liivasel alal. Kääbas paikneb kivikalmetest (mälestised reg nr 11613-11614) edela pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Karilatsi külas paiknevaid kivikalmeid on kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1921. a (käsikiri Ajaloo Instituudis), nimetades seejuures kolme kivikalmet. Mälestistele passi koostamisel selgus, et tegelikult on siin kaks kivikalmet ja üks kääbas. Mälestisele on passi koostanud 1973. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11615
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1239
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11615-11619), mis paikneb Vooreküla-Puskaru maanteest edelas, okaspuumetsas. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu liivasel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11615-11619) I aastatuhande II poolde. Karilatsi kääbaskalmistule on viidatud J. Jungile saadetud kirjades, kus neid on peetud sõjaaegseteks kääbasteks (käsikiri Ajaloo Instituudis). O. Ugart mainib 1922. a  Põlva kihelkonna kirjelduses lk 35, et 1921. a olevat Karilatsi kääpaid kaevanud keegi võõras, kuid kaevamist tulemuste kohta puuduvad andmed (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1963. a inspekteeris kääpaid arheoloog S. Laul. Mälestisele on koostatud pass 1972. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11616
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1240
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11615-11619), mis paikneb Vooreküla-Puskaru maanteest edelas, okaspuumetsas. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu liivasel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11615-11619) I aastatuhande II poolde. Karilatsi kääbaskalmistule on viidatud J. Jungile saadetud kirjades, kus neid on peetud sõjaaegseteks kääbasteks (käsikiri Ajaloo Instituudis). O. Ugart mainib 1922. a  Põlva kihelkonna kirjelduses lk 35, et 1921.a olevat Karilatsi kääpaid kaevanud keegi võõras, kuid kaevamist tulemuste kohta puuduvad andmed (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1963. a inspekteeris kääpaid arheoloog S. Laul. Mälestisele on koostatud pass 1972. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11619
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 91-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11615-11619), mis paikneb Vooreküla-Puskaru maanteest edelas, okaspuumetsas. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu liivasel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11615-11619) I aastatuhande II poolde. Karilatsi kääbaskalmistule on viidatud J. Jungile saadetud kirjades, kus neid on peetud sõjaaegseteks kääbasteks (käsikiri Ajaloo Instituudis). O. Ugart mainib 1922.a  Põlva kihelkonna kirjelduses lk 35, et 1921. a olevat Karilatsi kääpaid kaevanud keegi võõras, kuid kaevamist tulemuste kohta puuduvad andmed (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1963. a inspekteeris kääpaid arheoloog S. Laul. Mälestisele on koostatud pass 1972. a (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11620
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 310-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Antud kääbas asub metsatee paremal küljel Maarja küla poolt tulles, on ümmarguse põhiplaaniga, läbimõõt 8 m ja kõrguseks 0,4 m. Kääpa teepoolne külg on metsatee tõttu mõnevõrra madalamaks sõidetud. Kääpa keskele on kunagi kaevatud väike lohk, mis on praeguseks sammaldunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaste grupi, kuhu kuulub 5 kääbast kõige loodepoolsem kääbas.
Kääpad jäävad Saesaare veehoidlast lääne poole ja asuvad riigimetsas, kinnistu nimetus Kiidjärve metskond nr 31. Kääbaste juurde saab sõita Taevaskoja-Kiidjärve teelt Maarja bussipeatuse juurest paremale pöörates. Enne Maarja küla pöörata vasakule metsateele, 200 m järel ongi kääpad.</span>


source: A
code: 11621
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 311-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on põhiplaanilt ümmarguse kujuga. Kääbas on pealt tasane, keskel on madalam koht. Asub vahetult esimesena kirjeldatud kääpa kõrval, nende jalamid ulatuvad kokku.
Kääpa läbimõõt on 10 m ja kõrgus 0,5 m.
Kraav kääpa kõrval on jälgitav vaid osaliselt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas on dateeritud I aastatuhande II poolde.</span>


source: A
code: 11622
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 312-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas asub loode-kagu suunalise metsatee ääres, eelmisest kahest kääpast jääb antud kääpas 40 m kagu suunas. 
Kääbas on suhteliselt ebamääraste piirjoontega, pealt lame ja madal, kõrguseks 0,3 m. Kääpa suurim läbimõõt on 12 m.
Kääpal kasvavad puud, veidi kaugemal asuvad noored kuused, nende tüvel haiguskolded.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde.</span>


source: A
code: 11623
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 313-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub vahetult metsatee ääres, kolmandana kirjeldatud kääpast kuue meetri kaugusel. Kääbas on põhiplaanilt ümara kujuga, kuid pealt lame ja suhteliselt madal, kõrguseks 0,4 m. Kääpa läbimõõt on 8 m. Kraav kääpa ümber on jälgitav osaliselt. Kääpal kasvavad männid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kuulub I aastatuhande II poolde.</span>


source: A
code: 11624
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 314-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas asub kolmandana ja neljandana kirjeldatud kääpa vahel, Maarja külast tulles vasakul teepoolel.
Kääpa piirjooned on üsna ebamäärased, selle maksimaalne läbimõõt võiks olla 10 m ja kõrgus 0,2-0,3 m.</span>


source: A
code: 11625
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 316-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on halvasti säilinud, tegemist on kõrgema alaga ümbritseval maastikul, kääpa kõrgus on 0,3-0,4 m ja pikkus 8 m ning laius 7 m.
Kääpal kasvavad puud, mis on ühtlasi aidanud kääpal säilida küllaltki tihedas elukeskkonnas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub Kiidjärve külas Rööbingu majapidamise lähedal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Matmispaik I aastatuhande II poolest.</span>


source: A
code: 11628
name: Kalmistu "Vassõja mägi"
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu paikneb Ahja jõest mitte kaugel, kõrgemal seljandikul, mis on kaetud okaspuudega. Ida poole hakkab maastik Ahja jõe suunas langema, läänesuunal, tasandikul asub suurem põllumassiiv.  Matmispaiga suurus koos võimalike leidude alaga on 8100 ruutmeetrit.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Kalmistu paikneb vahetult Põlva-Reola ja Äkste-Häätaru maanteede ristumiskohast kirde poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu oli kasutusel külakalmistuna arvatavalt ajavahemikul 13.-18. sajandil. Arheoloogilisi kaevamisi kalmistu alal pole teostatud.</span>


source: A
code: 11629
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 257-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub tasasel maastikul, moodustades siin loodusliku madala kühmu, mille kaguküljel algab metsamassiiv. Künka läbimõõt põhjast lõunasse on 35 m, idast läände 20 m. Künka servades on raudkive, mis moodustavad nelinurga. See olevat kunagine mõisa rehe vundament. Künka keskosa, mis jääb vundamendist sissepoole, on ebatasane ja muhklik. Künka jalamil on kohati lahtisi kive, mis arvatavasti on pärit põllult. Leidub üksikuid suuremaid maakive. Kalmistul kasvab 3 suuremat kuuske ja peale selle ka kaski. Lõuna-kaguküljel kasvavad mõned viljapuud. Kitsenduste alla on haaratud võimalike arheoloogiliste leidude ala kuni maanteeni välja (vt Lisa 1). Kitsendustega alal ei saa maakasutust muuta.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavasti on tegemist külakalmistuga, mis võiks kuuluda 15.-18. sajandisse. Kalmistu avastati 1978. a kevadel Leevi ümbruse muistiseid inspekteerides. Kõrvaloleva talu peremees olevat künkasse kartuliauku kaevates leidnud palju inimluid. Peale seda mattis ta luud tagasi ja ajas augu kinni. Mälestisele on koostanud 1978. a oktoobris passi arheoloog S. Laul (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11630
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1237
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on madalam, murukamaraga kaetud küngas, kus on rohkesti suuremaid ja väiksemaid raudkive. Kalme pikkus loode-kagu suunas on 16 m, vastassuunas 13 m ja kõrgus ümbritsevast maapinnast 0,3-0,4 m. Kalme pind on üsna lohklik. Kõik lohud on vanad ja praeguseks kaetud kamaraga (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Kivikalme asub Tartu Petseri raudteest edela pool. Maastikuliselt asub kivikalme nõrgalt lainjal tasandikul, põllu ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub I aastatuhande I poolde. 1967. a inspekteeris arheoloog S. Laul Leevi küla kalmeid (inspektsiooni aruanne Ajaloo Instituudis). Mälestisel on koostanud passi 1979. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11631
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1238
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kujutab endast kivivare, mille pikkus loode-kagu suunas on umbes 51 m ja laius ulatub 5-7 m. Kohati, 27. ja 30. meetri vahelisel alal kivikate puudub. Kuna kivid on enamasti maapinnal ja vaid õige vähe maa sees, siis kivivare kõrguseks on suuremate kivide kõrgus, mis on keskmiselt 0,4-0,7 m. Kivid on asetatud küll loode-kagu suunalises reas, kuid üsna ebakorrapäraselt ning mingit tarandimüüri jälgida ei saa (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Kivikalme asub Tartu Petseri raudteest kirde pool, kääbaskalmistust (mälestised reg nr 11632-11659) edelas. Maastikuliselt asub kivikalme nõrgalt lainjal tasandikul, metsa servas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme kuulub I aastatuhande I poolde. Kivikalmet (mälestis reg nr 11631) on kirjeldanud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-32 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus on märgitud, et Leevi külas Soe talu maal, metsaserval ja põllu ääres on kivikalme, mis on kujult ümmargune. Kalme koosneb väikestest ja suurtest kividest, mis paistavad olevat nagu põhja-lõuna suunas reas. Kalme kõrgus on olnud kuni 1 m. Kalmest olla leitud potitäis raha, mistõttu teda ka „rahaauguks“ on nimetatud. 1967. a inspekteeris arheoloog S. Laul Leevi küla kalmeid (inspektsiooni aruanne Ajaloo Instituudis). Mälestisel on koostanud passi 1979. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11632
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1243
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11632-11659) paikneb administratiivse jaotuse järgi Padari külas, jäädes Valgemetsa jaamast ligi 700 m piki raudteed loode suunas, raudteest paremat kätt metsa. Kääpad paiknevad kahes reas edela-kirde suunaliselt.
Kääbaskalmistu koosneb 28 kääpast, millest 15 jääb Soe 51 kinnistule ja ülejäänud 13 Raudsepa kinnistule.
Kääbaskalmistu kirjeldus algab edelapoolsetest kääbastest, mis saavad alguse raudtee kirdeküljelt.
Kääbas nr 11632 asub Tartu- Koidula raudteest ligi 40 m kaugusel. Kääbas on laugete nõlvadega: läbimõõt 8 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11633
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2617
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas on pikliku kujuga. Mingil ajajärgul on kääbast lõhutud. Kääpal näha vanade lohkude jälgi.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11634
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2618
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas  on väiksemate mõõtudega: läbimõõt 8 m ja kõrgus 0,8 m. Kääpa keskel on vana lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11635
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2619
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas.  Kääbas on laugete nõlvadega ja väiksemate mõõtmetega: läbimõõt 8 m ja kõrgus 1 m. Ümbruses kasvavad okaspuud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11636
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2620
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas on ümmarguse kujuga, tema läbimõõt on 12 m ja kõrgus 1,2 m. Kääbas on lõhutud, tema lääneosas on suur lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11637
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2621
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas on väiksemate mõõtmetega, laugete nõlvadega, tema läbimõõt on 9 m ja kõrgus 0,8 m. Kääpa keskele on kaevatud lohk, kääpal pole praegu mitte ühtegi puud. Kraav kääpa ümber pole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11638
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2622
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas on ümmarguse kujuga, mitte eriti kõrge, kõrguseks 1 m ja läbimõõt on 8 m. Kääpa peal kasvab üks puu, kraav kääpa ümber pole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11639
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2623
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas asub seitsmendast kääpast mõned meetrid kirde pool. Kääbas on ümmargune, järsemate nõlvadega. Kääpa läbimõõt on 11 m ja kõrgus 1,4 m. Kääbast on varaseamal ajal lõhutud. Kraav kääpa ümber on jälgitav põhjajalamil.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11640
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2624
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11640 on ümmargune ja järskude nõlvadega. Kääpa läbimõõt on 11 m ja kõrgus 1,3 m. Kääpa keskel suurem auk, mis on sammaldunud. Kääpal ja selle ümber kasvab tihedalt noori kuuski.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11641
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2625
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11641 on kümnes kääbas kääbaste grupis, liikudes raudtee äärest suunaga kirde poole. Kääbas on ümmargune ja laugete nõlvadega, teistest veidi väiksemate mõõtudega. Kääpa läbimõõt on 9 m ja kõrgus 0,9 m.
Kääpal ja selle ümbruses kasvavad noored kuused.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11642
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2626
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11642 jääb kahte kinnistut eraldava metsatee lähedale. Kõrgete ja järskude nõlvadega, läbimõõt on 10 m ja suurim kõrgus 1,7 m. Kääbas on 1972. aasta mälestise passi kirjelduse järgi väga lõhutud. Sammaldunud lohke on lausa mitmeid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11643
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2627
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11643 jääb metsatee äärde, endise Soe talu maale. Siinsed kääpad on suurte lõhkumiste jälgedega. Kääabas on kujult ümmargune, järskude nõlvadega. Kääpa läbimõõt on 10 m ja kõrgus 1,5 m. Lõhkumise jälgi on mitmes kääpa osas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11644
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2628
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11644 jääb metsatee edelapoolsele küljele. Kääbas on kujult ümmargune ja järskude nõlvadega. Kääpa läbimõõt on 14 m ja kõrgus 1,7 m. Kääbas on lõhutud, tema keskele on kaevatud suur lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11645
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2629
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11645 asub vahetult kääbas reg nr 11646 kõrval. Kääbas on ümmargune ja järskude nõlvadega. Kääpa läbimõõt on 11 m ja kõrgus 1,7 m. Kääbas on lõhutud: mälestise passi andmetel, koostatud 1972. a on sissekaevamiste jäljed neljas kohas kääpal.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. A inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11646
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2630
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11646 on järjekorras 15. kääbas ja viimane kääbas Soe 51 kinnistul. Kääbas on olnud kujult ümmargune, kuid ta on väga lõhutud: kääpast on säilinud vaid lõunapoolne osa. Kääpa algne läbimõõt võis olla 10 m ja kõrgus 1,1 m. Kääbas asub metsatee ääres ja selle kääpa lähedal on ka kääbaste grupi metalltähis, peale kirjutatud 28 kääbast.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11647
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2631
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg  nr 11647 on esimene endise Pulga talu mets, praeguse Raudsepa kinnistule, jäävast 13 kääpast. Kääbas asub tee ääres, kääpa läbimõõt 8 m, kõrgus 1,2 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11648
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2632
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11648 jääb kääpast reg nr 11649 7 m kirde suunas, kujult ümmargune, kõrgete, järskude nõlvadega. Kääpa läbimõõt on 13 m, kõrgus 1,3 m. Kääpa keskel on vanad madalad lohud, kääpal kasvavad männid ja kuused.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11649
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2633
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11649 on kolmas kääbas Raudsepa kinnistul, asub metsatee ääres. Kääbas on kujult ümmargune, laugete nõlvadega. keskmisest madalam, tema kõrgus 0,8 m ja läbimõõt 12 m. Näha on kahe sammaldunud lohu jälgi. Värskele kaevamisele viitab 1972. aastal koostatud mälestise pass.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11650
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2634
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11650 on järjekorras neljas kääbas Raudsepa kinnistul. Jääb kääpast reg nr 11648 üheksa meetrit kirde poole, kujult ümmargune, kõrgete ja järskude nõlvadega. Kõrgus on 1,1 m ja läbimõõt 10 m. Kääpa keskel on sammaldunud lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11651
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2635
same: A.11651
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11651 jääb raudtee ehk edela poolt tulles parempoolsesse ritta. Kääbas on ümmargune ja laugete nõlvadega, läbimõõt 9 m ja kõrgus 0,9 m. Kääpa keskosa on lõhutud, lohk on tekkinud enne 1972. aastat.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11652
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2636
same: A.11651
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11652 asub edelast liikudes parempoolses reas. Kääbas ümmarguse kuju ja laugete nõlvadega. Kääpa läbimõõt on 12 m ja kõrgus 1,2 m. Kääpal on sammaldunud lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11653
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2637
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas.
Kääbas reg nr 11653 asub parempooses reas ja on teistest vähem märgatav jäädes kääpast reg nr 11654 kirde poole 5 meetrit. Kääbas on ümmarguse kujuga, laugete nõlvadega, läbimõõt 8 m ja kõrgus 0,6 m. Kääpal on vana lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11654
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2638
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11654 jääb kääpast reg nr 11655  viis meetrit kirde poole. Kääbas on väiksemat sorti - läbimõõt 8 m ja kõrgus 0,5 m.
1972. aastal koostatud passi andmel on kääbas lõhutud, kaevatud lohu läbimõõt oli 3 m, praeguseks on see sammaldunud. Kääpal kasvavd männid ja kuused.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11655
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2639
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11655 asub kirdepoolse metsatee ääres. Kääbas on ümmarguse kujuga ja väiksemate mõõtudega. Kääpa läbimõõt 7 m,  kõrgus 0,5 m. Kääpal kasvab okaspuude kõrval ka kadakaid. Kääpa keskel on vana, sammaldunud lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11656
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2640
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11656 asub kirdepoolse metsatee ääres ja kuulub pikkade kääbaste hulka. Pikkus on 17 m ja laiuseks 6 m. Kääpa kõrgus olenevalt asukohapunktist 0,5-0,7 m. Kääbas on laugete nõlvadega, pealt lame. 1972. a koostatud passi andmetel esineb mitmeid madalaid lohke.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11657
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2641
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11657 asub kääpa 11656 lähedal. Kääbas on keskmise suurusega, läbimõõt 11 m ja kõrgus 1 m. Kääpal keskel on madalam sammaldunud lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11658
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2642
same: A.11658
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11658 asub vasakpoolses reas (vt Skeem 2), kui liikuda raudtee juures kirde poole kääpast reg nr 11659 3 m kaugemal.
Kääbas on lame ja laugete nõlvadega, tema läbimõõt 13 m.
Kääpa keskel asuv lohk sammaldunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis, ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise).</span>


source: A
code: 11659
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2643
same: A.11658
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbastik (mälestised reg nr 11632-11659) koosneb 26 ümmargusest ja kahes piklikust liivast kuhjatud kääpast. Kääpad asetsevad kahes paralleelses kirde-edelasuunalises reas. Kääbas reg nr 11659 on numeratsiooni järgi, Raudsepa kinnistul järjekorras 13 kääbas. Asub edelast-kirdesse  liikudes kääbaste vasakus reas (vt Skeem 2). Kääbas on suhteliselt väikeste mõõtmetega, tema läbimõõt 6 meetrit ja kõrgus vaid 0,4 m. 1972. aasta mälestise passi andmetel on kääpale kaevatud madal lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11632-11659), mis paikneb Tartu-Petseri raudteest kirde pool. Maastikuliselt paikneb kääbaskalmistu Leevi ja Ahja jõe vahelisel, peaaegu lausikul veelahkmetasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut Leevi külas Soe ja Pulga talu metsas on maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 28-29 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Rahvapärimuses peetakse neid rootsi sõja ehk Põhjasõja aegseteks matusepaikadeks, kusjuures ühte ritta olevat maetud vene, teise rootsi sõdurid. Eesti Vabariigi aastatel (1918-1940) olevat Soe talu metsas olevaid kääpaid kaevanud keegi võõras mees, kas ta ka midagi leidis ei teata. Hiljem peale võõra lahkumist olevat kohalikud elanikud kohta vaatama läinud ja leidnud kaevatud kääpast savinõukilde. Kääpaid on palju kaevatud ka varanduseotsijate poolt, kes lootnud nendest raha leida. Ka kääbaste lähemas ümbruses on palju sissekaevatud lohke. 1967. a inspekteeris kohta arheoloog S. Laul (inspektsiooniaruanna Ajaloo Instituudis). Mälestisele on koostanud 1972. a juunis passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11660
name: Kalmistu "Kabelimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 342-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu tuumikala paikneb elektriliinide all. Osa kalmistust jääb talu hoonete alla ja osa teisel pool maanteed asuvale põllule.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Maastikuliselt paikneb kalmistu madala, soise ala kõrval, kusjuures kalmistu alal maapind tõuseb.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu on kasutusel olnud 15.-18. sajandil külakalmistuna. Maaomanik A. Siilbeki suulistel andmetel olevat 1948. a arheoloogid mälestist kaevanud. Leitud juhuleide. Kultuurkihi iseloomu määramiseks tehti 2010. a arheoloogide Heiki Valgu ja Martti Veldi poolt mõned prooviaugud, mis näitasid, et segi küntud künnikihi all (30-40 cm) vahetult loodusliku devoniliiva peal on õhuke põlenud luude ja söetükkidega matusekiht (Mälestise ajalugu on koostatud inspekteerimise andmetel).</span>


source: A
code: 11661
name: Kalmistu "Tõrva ahju ase"
type: Kalmistu
alt_id: 1244
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistuna on kasutatud kõrgemat looduslikku küngast, mis on kaetud murukamaraga. Künka pikkus on 21 m ja laius praegu 18-19 m, kõrgus ümbritsevast maapinnast ulatub kuni 1,5 m. Kalmistu on väga lõhutud, mõnevõrra paremini on säilinud tema kirde- ja idaosa, kus on vaid mõned suhteliselt väiksemad augud. Kalmistu edelapoolne osa on aga suures osas rikutud. Kõik rikkumised ja augud on vanad (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kalmistu paikneb Uniküla-Vastse-Kuuste maanteest vahetult idapool. Maastikuliselt paikneb kalmistu nõrgalt lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub 15.-18. saj kasutusel olnud külakalmistute hulka. Kalmistut on lähemalt maininud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 39-40 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Tõrvaahju kaevates olevat siit leitud luid ja esemeid, misjärel tõrvaaugus kaevamine lõpetatud. Üsna lõhutud oli olnud ta juba 1921. a ning tema piire oli raske kindlaks määrata. Mälestisele on koostanud 1979. a passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11662
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2644
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub neljast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11662-11665). Kääpa reg nr 11662 läbimõõt on 8,5 m ja kõrgus 0,9-1,1 m. Kääbas on üsna lame, laugete nõlvadega. Kääbast on lõhutud, tema keskel on sammaldunud lohk ja madalamaid lohke esineb ka läänenõlval ja edelanõlval. Kraav kääpa ümber on jälgitav lõunajalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11662-11665), mis paikneb Kiidjärve metskonna metsas, kirde-edelasuunalise metatee ääres. Maastikuliselt paikneb kääbas Lootvina rabast kagu pool liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääpaid (mälestised reg nr 11662-11665) on nimetanud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 21 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Neid kääpaid on nimetanud ka dr Rootsmäe oma kirjas 1968. a (kiri Ajaloo Instituudis), mainides, et Ahja-Metsküla-Koroka tee ääres, teest põhja pool on neli kääbast, milledest kaevamisel olevat leitud luid ja esemeid. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi sõjakääbaste nime all. Kääpale koostanud 1973. a passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11663
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2645
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub neljast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11662-11665). Kääbas reg nr 11663 on üsna lõhutud, mistõttu tema algsed mõõtmed pole säilinud. Kääpa läbimõõt on 14 m, kõrgus kääpa põhjaotsas 1,4 m. Kääpa kagu- ja lõunaosas on suurem lohk. Lohust väljavisataud mulla tõttu on kääpal praegu veidi piklik kuju, kuid algselt paistab ta olevat olnud ümmargune. Sammaldunud lohke esineb kääpa ida- ja lääneosas. Kraav kääpa ümber on märgatav vaid põhjapoolel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11662-11665), mis paikneb Kiidjärve metskonna metsas, kirde-edelasuunalise metsatee ääres. Maastikuliselt paikneb kääbas Lootvina rabast kagu pool liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääpaid (mälestised reg nr 11662-11665) on nimetanud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 21 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Neid kääpaid on nimetanud ka dr Rootsmäe oma kirjas 1968. a (kiri Ajaloo Instituudis), mainides, et Ahja-Metsküla-Koroka tee ääres, teest põhja pool on neli kääbast, milledest kaevamisel olevat leitud luid ja esemeid. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi sõjakääbaste nime all. Kääpale koostanud 1973. a passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11664
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2646
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub neljast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11662-11665). Kääpa reg nr 11664 läbimõõt on 9-10 m, kõrgus 1-1,2 m. Kääbas on üsna lame j laugete nõlvadega, tema põhjapoolne nõlv on mõnevõrra kõrgem ja järsem kui lõunanõlv. Kääpa keskel ja põhjaosas esineb madalaid sammaldunud lohke. Natuke lohklik on samuti kääpa lõunanõlv. Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11662-11665), mis paikneb Kiidjärve metskonna metsas, kirde-edelasuunalise metatee ääres. Maastikuliselt paikneb kääbas Lootvina rabast kagu pool liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääpaid (mälestised reg nr 11662-11665) on nimetanud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 21 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Neid kääpaid on nimetanud ka dr Rootsmäe oma kirjas 1968. a (kiri Ajaloo Instituudis), mainides, et Ahja-Metsküla-Koroka tee ääres, teest põhja pool on neli kääbast, milledest kaevamisel olevat leitud luid ja esemeid. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi sõjakääbaste nime all. Kääpale koostanud 1973. a passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11665
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2647
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub neljast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11662-11665). Kääpa reg nr 11665 läbimõõt on 9 m, kõrgus 0,8 m. Kääbas on üsna madal, laugete nõlvadega ja pealt lame. Kääpa keskel on madala sammaldunud lohk. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Võnnu kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11662-11665), mis paikneb Kiidjärve metskonna metsas, kirde-edelasuunalise mestatee ääres. Maastikuliselt paikneb kääbas Lootvina rabast kagu pool liivasel tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Kääpaid (mälestised reg nr 11662-11665) on nimetanud A. Karu Võnnu kihelkonna kirjelduses 1921. a lk 21 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Neid kääpaid on nimetanud ka dr Rootsmäe oma kirjas 1968. a (kiri Ajaloo Instituudis), mainides, et Ahja-Metsküla-Koroka tee ääres, teest põhja pool on neli kääbast, milledest kaevamisel olevat leitud luid ja esemeid. Rahvapärimuses on kääpad tuntud rootsi sõjakääbaste nime all. Kääpale koostanud 1973. a passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11666
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 309-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu idapoolsesse ossa on rajatud maantee, millega on kalmistu idapoolset osa tugevasti rikutud. Kalmistu ala võis olla ligikaudselt 500-600 ruutmeetri suurune ala, mille pikkus ida-lääne suunas oli 25-30 m, laius põhja-lõuna suunas ligi 20-22 m, kõrgus ümbritsevast madalamast alast 0,5-1 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Kambja kihelkonnas. Kalmistu paikneb Põlva-Reola maanteest vahetult lääne pool, metsasel alal. Maastikuliselt asub kalmistu lainjal tasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Saadud leidude põhjal oli kalmistu põhiliseks kasutusajaks 15.-17. sajand. Kalmistu kohta endise Liiva kõrtsi läheduses on andmeid Feldmani 1929. a Kambja kihelkonna kirjelduses, lk 24-25 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Luid leiti siit kohalike elanike teateil ka 1966. a mil maanteed laiendati. Kalmistu ala lõhuti suurelt osalt 1980. a mais Tartu-Võru maantee Vooreküla lõigu rekonstrueerimistööde käigus. Enamik luustikke maanteest läänepool asunud alalt veeti teetäiteks kalmistust edelas poole jääva Vooreküla-Prangli tee silla juures. Saadud leiud viidi leidjate poolt enamasti kaasa, vaid mõned noad, sõled ja mündid sattusid Ajaloo Instituuti. Kalmistul ettevõetud päästekaevamistel arheoloog M. Auna juhatusel 1980. a leiti tervemana säilinud läänepoolsest osast ligi 60 luustikku ja nende juurest hauapanuseid. Korduvate matmistega olid varasemad luustikud suures osas lõhutud. Kalmistu lõuna- ja põhjapiir õnnestus kaevamiste enam-vähem kindlaks teha, mõnel määral ka idapiir. Lääne poole paistavad aga matused jätkuvat. Kalmistu ala ülevaatamisel 1980. a mais leiti peale põletamata luude ka põletatud luid, mis tunnistavad ehk kalmistu rajamist varasema põletusmatusega kalme kohale. Kalmistu esitati kaitse alla võtmiseks 1981.a. Mälestisel on 1983. a mais passi koostanud arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11667
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1282
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 17 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683). Kääbas reg nr 11667 paikneb kääbaste grupi kagupoolse otsa alguses. Kääbas on laugete nõlvadega, madal, pealt lame. Kääpa läbimõõt on 10 m ja kõrgus 0,9 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683), mis paikneb Koolmajärve liivasel kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11677-11683) I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu olemasolust Koolmajärve kaldal on teatatud J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 53( käsikiri Ajaloo Instituudis), kes märgib, et siin on 13 kääbast, enamasti üsna madalad ja lauged, kaetud tiheda männimetsaga. Kääpaid on kaevatud, kuid millal kaevamised toimusid, kes kaevas ja milliseid leide saadi, selle kohta puuduvad andmed. 1970. a sügisel leiti lisaks neli kääbast. Mälestisele on passi koostanud 1972. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11668
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1283
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 17 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683).
Kääbas reg nr 11668 asub metsatee ja järve vahelisel alal, kääpast reg nr 11667 23 m loode suunas minna, maastikus hästi jälgitav. Laugete nõlvadega, pealt kumer, kääpa läbimõõton 10 m ja kõrgus 1,2 m. Kääbas on suhteliselt hästi säilinud, peal kasvab männimets.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683), mis paikneb Koolmajärve liivasel kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11677-11683) I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu olemasolust Koolmajärve kaldal on teatatud J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922.a lk 53( käsikiri Ajaloo Instituudis), kes märgib, et siin on 13 kääbast, enamasti üsna madalad ja lauged, kaetud tiheda männimetsaga. Kääpaid on kaevatud, kuid millal kaevamised toimusid, kes kaevas ja milliseid leide saadi, selle kohta puuduvad andmed. 1970. a sügisel leiti lisaks neli kääbast. Mälestisele on passi koostanud 1972.a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11669
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1284
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 17 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683). Kääbas reg nr 11669 asub metsatee ja järve vahelisel alal, kagu poolt liikudes järjekorras neljas kääbas vastavalt passi kirjeldusele. Eelnevalt kirjeldatust jääb 30 m loode suunas. Laugete nõlvadega, pealt kumer, läbimõõt 15 m, kõrgus 1,5 m, maastikul hästi jälgitav. Kääpal on kolm sammmaldunud vana lohku. Kääpal kasvavad hõredalt männid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683), mis paikneb Koolmajärve liivasel kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11677-11683) I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu olemasolust Koolmajärve kaldal on teatatud J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 53 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes märgib, et siin on 13 kääbast, enamasti üsna madalad ja lauged, kaetud tiheda männimetsaga. Kääpaid on kaevatud, kuid millal kaevamised toimusid, kes kaevas ja milliseid leide saadi, selle kohta puuduvad andmed. 1970. a sügisel leiti lisaks neli kääbast. Mälestisele on passi koostanud 1972. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11670
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1285
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 17 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683). Antud kääbas on järve ja metsatee vahelisel lõigul kõige loodepoolsem. Võrreldes teiste kääbastaga on ta tunduvalt väiksem ja vähem märgatav, asub kääbas reg nr 11669 lähedal. Kääpa läbimõõt 8 m, kõrgus 0,5 m. Mingil ajajärgul on kääpapinnale kaevatud kaks lohku, neid kirjeldab ka 1972. a koostatud mälestise pass.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683), mis paikneb Koolmajärve liivasel kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11677-11683) I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu olemasolust Koolmajärve kaldal on teatatud J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 53 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes märgib, et siin on 13 kääbast, enamasti üsna madalad ja lauged, kaetud tiheda männimetsaga. Kääpaid on kaevatud, kuid millal kaevamised toimusid, kes kaevas ja milliseid leide saadi, selle kohta puuduvad andmed. 1970. a sügisel leiti lisaks neli kääbast. Mälestisele on passi koostanud 1972. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11671
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1286
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 17 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683). Asub kääpast reg nr 11683 ligi 10 m põhja suunas, loode-kagusuunalise metsatee ääres. Kääbas on madal ja laugete nõlvadega, läbimõõt 9 m ja kõrgus 0,6 m. Kääbas on arvatavasti lõhutud viimase sõja ajal, sinna on kaevatud neli sügavat kaevikut.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683), mis paikneb Koolmajärve liivasel kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11677-11683) I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu olemasolust Koolmajärve kaldal on teatatud J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 53 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes märgib, et siin on 13 kääbast, enamasti üsna madalad ja lauged, kaetud tiheda männimetsaga. Kääpaid on kaevatud, kuid millal kaevamised toimusid, kes kaevas ja milliseid leide saadi, selle kohta puuduvad andmed. 1970. a sügisel leiti lisaks neli kääbast. Mälestisele on passi koostanud 1972. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11684
name: Kääbas
type: Kääbas
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas reg nr 11684 paikneb metsatee ääres ja kuulub pikkade kääbaste hulka, tema pikkus on 30 m ja laius 8 m, kääpa kõrgus olenevalt piirkonnast 0,8-1 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbastegrupp, koosneb neljast kääpast (mälestised reg nr 11684-11687) ja jääb suurest kääbaskalmistust Koolmajärve ääres 500 m kagusse riigimetsamaale (maaüksus: Ilumetsa metskond nr 52). Kääbastest edela pool algab soine ala.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas pärineb I aastatuhande II poolest.</span>


source: A
code: 11685
name: Kääbas
type: Kääbas
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ovaalse kujuga ja ebaühtlase kõrgusega, kõrgemas osas on kääpa kõrgus 0,8 m ja madalamas osas 0,4 m. Kääpal kasvavad männid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbastegrupp koosneb neljast kääpast (mälestised reg nr 11684-11687) ja jääb suurest kääbaskalmistust Koolmajärve ääres 500 m kagusse riigimetsamaale (maaüksus: Ilumetsa metskond nr 52). Kääbastest edela pool algab soine ala. Kääbas reg nr 11685 jääb pikast kääpast reg nr 11684 mõned meetrid piki metsateed liikudes kagu suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas pärineb I aastatuhande II poolest.</span>


source: A
code: 11686
name: Kääbas
type: Kääbas
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on väiksemate mõõtudega ja ümara kujuga. Kääpa läbimõõt on 7 m ja kõrgus 0,3-0,4 m. Kääpa ümber on osaliselt märgatav kraav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbastegrupp koosneb neljast kääpast (mälestised reg nr 11684-11687) ja jääb suurest kääbaskalmistust Koolmajärve ääres 500 m kagusse riigimetsamaale (maaüksus: Ilumetsa metskond nr 52). Kääbastest edela pool algab soine ala. Kääbas reg nr 11686 asub vahetult kääbas reg nr 11685 kõrval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas pärineb I aastatuhande II poolest.</span>


source: A
code: 11687
name: Kääbas
type: Kääbas
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas reg nr 11687 on kääbaste grupis kõige kagupoolsem, jääb  kääpast reg nr 11686 12 m kaugemale.
Kääbas on ümara kujuga, tema läbimõõt on 12 m ja kõrgus 1,2 m, kääpal kasvavad puud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbastegrupp koosneb neljast kääpast (mälestised reg nr 11684-11687) ja jääb suurest kääbaskalmistust Koolmajärve ääres 500 m kagusse riigimetsamaale (maaüksus: Ilumetsa metskond nr 52). Kääbastest edela pool algab soine ala.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas pärineb I aastatuhande II poolest.</span>


source: A
code: 11688
name: Kalmistu "Looritsa liivaauk"
type: Kalmistu
alt_id: 258-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistuna on kasutatud kõrgemat liivaküngast, mis praegu on kaetud murukamaraga, peal kasvavad lehtpuud. Kalmistu mõõtmed on ligikaudu 70 x 40 m. 1978. aastal koostatud mälestise passi andmetel on kalmistu olnud väga lõhutud, siit on võetud liiva. Kalmistust on kaks kolmandikku hävinud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kalmistu asub Võhandu jõe ürgoru idakaldal, avatud maastikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Leiumaterjalile tuginedes kuulub kalmistu 15.-18. saj kasutusel olnud külakalmete hulka. Kalmistu olemasolust Leevi külas informeeriti arheoloog M. Auna 1978. a juulis. 1978. aastal olevat leitud 2 luustikku ja mingi ehteasi. Kalmistu võeti kaitse alla 1978. a. Mälestisele on passi koostanud 1978. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11691
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1269
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 12 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702). Kääbas reg nr 11691 on Sooharalt tulles kõige esimene, ta on ebamääraste piirjoontega ja suhteliselt väikeste mõõtmetega:läbimõõt 7 m, kõrgus 0,4 m. Kääpal kasvavad puud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702), mis paikneb Leevi-Soohata maantee ja Võhandu jõe vahelisel ala. Maastikulisel paikneb kääbaskalmistu Võhandu ürgoru järsakulisel pervel, nõrgalt lainjal liivatasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Süvahavva küla kääbastikku on käinud vaatamas dr Fr. R. Kreutzwald 1848. a. Lähemalt on Süvahavva kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11691-11702) kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid on kaevatud ning leitud siit vaid tuhka ja luutükikesi. Mälestisel koostanud passi 1972. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11692
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1270
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 12 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702).
Asub eelnevalt kirjeldatu lähedal, kujult lame, ümmarguste nõlvadega, läbimõõt 9 m, kõrgus 0,9 m. 
Kääpal asuv madal lohk on vana. Kääpal kasvavad männid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702), mis paikneb Leevi-Soohata maantee ja Võhandu jõe vahelisel ala. Maastikulisel paikneb kääbaskalmistu Võhandu ürgoru järsakulisel pervel, nõrgalt lainjal liivatasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Süvahavva küla kääbastikku on käinud vaatamas dr Fr. R. Kreutzwald 1848. a. Lähemalt on Süvahavva kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11691-11702) kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid on kaevatud ning leitud siit vaid tuhka ja luutükikesi. Mälestisel koostanud passi 1972. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11693
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1271
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 12 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702). Kääpast reg nr 11692 jääb  kääbas reg nr 11693 mõnevõrra kaugemale, ligi 30 m ida suunas.
Kääbas on lame, laugete nõlvadega, tema läbimõõt 9 m, kõrgus 0,9 m. Kääpal on suur sammaldunud lohk, seda lohku mainib ka 1972. a koostaud mälestise pass. Kääpal kasvavad männid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702), mis paikneb Leevi-Soohata maantee ja Võhandu jõe vahelisel ala. Maastikulisel paikneb kääbaskalmistu Võhandu ürgoru järsakulisel pervel, nõrgalt lainjal liivatasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Süvahavva küla kääbastikku on käinud vaatamas dr Fr. R. Kreutzwald 1848. a. Lähemalt on Süvahavva kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11691-11702) kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid on kaevatud ning leitud siit vaid tuhka ja luutükikesi. Mälestisel koostanud passi 1972. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11694
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1272
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 12 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702). Kääbas reg nr 11694 asub passis kirjeldatud kolmandast kääpast 15 m kagu suunas, ühtlaste järskude servadega, kõrgus 1,2 m , läbimõõt 9 m. Kääpal on vana lohk. Kääpal kasvavad männid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702), mis paikneb Leevi-Soohata maantee ja Võhandu jõe vahelisel ala. Maastikulisel paikneb kääbaskalmistu Võhandu ürgoru järsakulisel pervel, nõrgalt lainjal liivatasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Süvahavva küla kääbastikku on käinud vaatamas dr Fr. R. Kreutzwald 1848. a. Lähemalt on Süvahavva kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11691-11702) kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid on kaevatud ning leitud siit vaid tuhka ja luutükikesi. Mälestisel koostanud passi 1972. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11695
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1273
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 12 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702).
Kohe eelmisena kirjeldatud kääpa kõrval. Kääbas reg nr 11695 on ühtlaste laugete nõlvadega, kääpa läbimõõt 9 m, kõrgus 1,1 m. Mälestise passi andmetel hästi säilinud. Kääpal kasvavad okaspuud ja kask.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702), mis paikneb Leevi-Soohata maantee ja Võhandu jõe vahelisel ala. Maastikulisel paikneb kääbaskalmistu Võhandu ürgoru järsakulisel pervel, nõrgalt lainjal liivatasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Süvahavva küla kääbastikku on käinud vaatamas dr Fr. R. Kreutzwald 1848. a. Lähemalt on Süvahavva kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11691-11702) kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid on kaevatud ning leitud siit vaid tuhka ja luutükikesi. Mälestisel koostanud passi 1972. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11696
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1274
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 12 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702). Kääbas asub võrdlemisi kruusatee ääres ja on teistest mõnevõrra väiksemate mõõdetega: läbimõõt 6 m ja kõrgus 0,6 m. Mälestise passi andmetel on kääpal 2 väiksemat lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702), mis paikneb Leevi-Soohata maantee ja Võhandu jõe vahelisel ala. Maastikulisel paikneb kääbaskalmistu Võhandu ürgoru järsakulisel pervel, nõrgalt lainjal liivatasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Süvahavva küla kääbastikku on käinud vaatamas dr Fr. R. Kreutzwald 1848. a. Lähemalt on Süvahavva kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11691-11702) kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid on kaevatud ning leitud siit vaid tuhka ja luutükikesi. Mälestisel koostanud passi 1972. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11697
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1275
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 12 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702). Asub eelnevalt kirjeldatud kääpast 8 m lõuna suunas. Kääbas on hästi vaadeldav, laugete nõlvadega, läbimõõt 13 m ja kõrgus 1,5 m. Kääpal passi andmetel üks madal lohk. Kääpal kasvavad okaspuud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702), mis paikneb Leevi-Soohata maantee ja Võhandu jõe vahelisel ala. Maastikulisel paikneb kääbaskalmistu Võhandu ürgoru järsakulisel pervel, nõrgalt lainjal liivatasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Süvahavva küla kääbastikku on käinud vaatamas dr Fr. R. Kreutzwald 1848. a. Lähemalt on Süvahavva kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11691-11702) kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid on kaevatud ning leitud siit vaid tuhka ja luutükikesi. Mälestisel koostanud passi 1972. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11698
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1276
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 12 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702). Asub vahetult mälestise passis  seitsmendana kirjeldatud kääpa kõrval. Kääbas reg nr 11698 on kujult lame, laugete nõlvadega. Kääpa läbimõõt 12 m, kõrgus 1,6 m. 1972. aastal koostatud mälestise passi andmetel kääbas lõhutud, kääpal kolm sammaldunud lohku. Kääpal kasvavad männid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702), mis paikneb Leevi-Soohata maantee ja Võhandu jõe vahelisel ala. Maastikulisel paikneb kääbaskalmistu Võhandu ürgoru järsakulisel pervel, nõrgalt lainjal liivatasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Süvahavva küla kääbastikku on käinud vaatamas dr Fr. R. Kreutzwald 1848. a. Lähemalt on Süvahavva kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11691-11702) kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid on kaevatud ning leitud siit vaid tuhka ja luutükikesi. Mälestisel koostanud passi 1972. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11699
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1277
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 12 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702). Kääbas reg nr 11699 asub kohe eelnevalt kirjeldatud kääpa kõrval, kaugus sellest 2,5 m. 1972. a koostatud mälestise pass kinnitab, et kääbas on väga lõhutud, selle kaguosa on ära kaevatud.
Säilinud osa läbimõõt on 10 m, kõrgus 1,5 m. Kääpa peal kasvavad tihedalt väikesed kuused.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702), mis paikneb Leevi-Soohata maantee ja Võhandu jõe vahelisel ala. Maastikulisel paikneb kääbaskalmistu Võhandu ürgoru järsakulisel pervel, nõrgalt lainjal liivatasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Süvahavva küla kääbastikku on käinud vaatamas dr Fr. R. Kreutzwald 1848. a. Lähemalt on Süvahavva kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11691-11702) kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid on kaevatud ning leitud siit vaid tuhka ja luutükikesi. Mälestisel koostanud passi 1972. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11700
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1278
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 12 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702). Kääbas reg nr 11700 jääb kruusateest 5 m kaugusele. Ta on laugemate nõlvadega. Kääpa läbimõõt on 9 m, kõrgus 1,4 m. Kääpal varasemast lõhkumisest 2 lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702), mis paikneb Leevi-Soohata maantee ja Võhandu jõe vahelisel ala. Maastikulisel paikneb kääbaskalmistu Võhandu ürgoru järsakulisel pervel, nõrgalt lainjal liivatasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Süvahavva küla kääbastikku on käinud vaatamas dr Fr. R. Kreutzwald 1848. a. Lähemalt on Süvahavva kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11691-11702) kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid on kaevatud ning leitud siit vaid tuhka ja luutükikesi. Mälestisel koostanud passi 1972. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11701
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1279
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 12 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702). Kääbas reg nr 11701 asub  kääpast reg nr 11700  3 m kaugemal. Kääbas on väga madal ja väikeste mõõtmetega. Kääpa läbimõõt on 5,5 m ja kõrgus mitte üle poole meetri. Kääpa keskel on madal lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702), mis paikneb Leevi-Soohata maantee ja Võhandu jõe vahelisel ala. Maastikulisel paikneb kääbaskalmistu Võhandu ürgoru järsakulisel pervel, nõrgalt lainjal liivatasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Süvahavva küla kääbastikku on käinud vaatamas dr Fr. R. Kreutzwald 1848. a. Lähemalt on Süvahavva kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11691-11702) kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid on kaevatud ning leitud siit vaid tuhka ja luutükikesi. Mälestisel koostanud passi 1972. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11702
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1280
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 12 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702). Kääbaskalmistu kõige lõunapoolsem, käesoleva loetelu järgi viimane 12. kääbas. Kääbas on madal ja lameda kujuga ning laugete nõlvadega. Kääpa kirdekülg on mõnevõrra järsem, kääpal on 1972. a koostatud passi andmetel mitmeid lõhkumise jälgi.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11691-11702), mis paikneb Leevi-Soohata maantee ja Võhandu jõe vahelisel ala. Maastikulisel paikneb kääbaskalmistu Võhandu ürgoru järsakulisel pervel, nõrgalt lainjal liivatasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Süvahavva küla kääbastikku on käinud vaatamas dr Fr. R. Kreutzwald 1848. a. Lähemalt on Süvahavva kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11691-11702) kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 35 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid on kaevatud ning leitud siit vaid tuhka ja luutükikesi. Mälestisel koostanud passi 1972. a juunis arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11703
name: Kalmistu "Kruusamägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1295
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu alaks on olnud kõrgem küngas, mis aga suurelt osalt on kruusaks ära veetud. Mälestise pass on koostatud 1976. aastal: selle andmetel on kalmistu ala väga lõhutud. Tema lõunapoolses osas on mingid vundamendijäänused, millest on säilinud suuremaid kive. Kalmistu algset kuju ja mõõtmeid ei ole võimalik täpsemalt määrata. Kalmistu ala suuruseks võiks olla 56 x 60 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Külakalmistu jääb endisest Veriora mõisast 750 m põhja suunas, Põlva-Karisilla maanteest põhja poole. Maastikuliselt paikneb kalmistu asub lainjal tasandikul põldude keskel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu on kasutusel olnud 15.-18. sajandil. Kalmistut on lähemalt kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisel on koostaud pass 1976. a septembris (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11704
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1294
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Tema läbimõõt on 11 m, kõrgus 1,5-1,6 m. Kääbas on järsemate nõlvadega, pealt olnud nähtavasti kumer. Praegu on keskosa lõhutud. Piki kääpa kirdenõlva on alla jalamini kaevatud pikk kraav.  Kääpal esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on jälgitav vaid põhjapoolsel jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas paikneb Viluste-Lindora maanteest vahetult lääne pool. Kääpast põhja poole jääb kääbas reg nr 11705. Maastikuliselt paikneb Kääbas künklikul tasandikul, kõrgema künka lael, mis on kaetud metsaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpaid (mälestised reg nr  11704-11705) on kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 38 (käsikiri Ajaloo Instituudis), nimetades, et ühest kääpast (reg nr 11705) olla liiva võtmisel leitud luutükikesi. Mälestisele on passi koostanud 1974. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11705
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 92-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune. Tema läbimõõt on 11 m ja kõrgus praegu 1,2-1,3 m, varem on kääbas nähtavasti kõrgem olnud. Kääbas on järskude kõrgete nõlvadega, kusjuures kääpa põhjapoolne külg on järsem kui lõunapoolne külg. Kääpa kesk-, ida-, ja lääneoses esineb sammaldunud lohke. Kraav kääpa ümber on jälgitav vaevu vaid põhjakaarte jalamil (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas paikneb Viluste-Lindora maanteest vahetult lääne pool. Kääpast lõuna poole jääb kääbas reg nr 11704. Maastikuliselt paikneb Kääbas künklikul tasandikul, kõrgema künka lael, mis on kaetud metsaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääpaid (mälestised reg nr  11704-11705) on kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 38 (käsikiri Ajaloo Instituudis), nimetades, et ühest kääpast (reg nr 11705) olla liiva võtmisel leitud luutükikesi. Mälestisele on passi koostanud 1974. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11706
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 93-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on künkliku tasandikuga, millel kasvab mets. Kalmistuna on kasutatud ühte ümbruskonna kõrgemat liivaseljakut. Kalmistu mõõtmed 1983. aastal koostatud mälestise passi alusel on 50 x 30 m, kuid maaomanikul tuleb arvestada kitsenduste alaga, mis moodustab ligi 8300 ruutmeetrit. Kalmistu pind on üsna lohklik. Kalmistu edelapoolne osa on lõhutud liivavõtmisel 1962. a.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Kalmistu paikneb Põlva-Värska maantee ääres, Vinso teeristist mõnisada meetrit Värska suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu oli kasutusel 15.-18 .sajandil. Kalmistu olemasolu sai teatavaks 1962. a, mil siit liiva võtmisel leiti luustikke ning esemeid. Kohta inspekteeris arheoloog V. Lõugas (inspekteerimise aruanne Ajaloo Instituudis). Selgus, et luustikke oli siit leitud liiva võtmisel algusest peale, need paiknesid üsna segamini, sageli risti-rästi. Liiva võtmisel selgus, et matmiseks oli kasutatud ka seljaku nõlvu. Luustikud asusid tihti üksteise kohal, mõned 80-100 cm, mõned kuni 150 cm sügavusel. Luustike juurest leiti kirstujäänuseid ja esemeid. Kokku olevat leitud ligi 40 koljut. Mälestisele on passi koostanud 1983. a mais arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11708
name: Pelgupaik "Pohmalamägi"
type: Pelgupaik
alt_id: 1296
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>„Pohmalamägi“ on kõrgem, ligikaudu ovaalse põhiplaaniga liivaseljak, mille pikkus ida-lääne suunas ulatub ligi 50 m, suurim laius 36 m, idaosas on tema laius vaid 10 m. Seljaku kõrgus ümbritsevast madalamast maastikust ulatub keskosas 1,5-2 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pelgupaik asub endise jaotuse järgi Võrumaa, Räpina kihelkonnas. Pelgupaik paikneb keset madalat liigniisket ala, mida on kuivendatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pelgupaik võis kuuluda II aastatuhandesse. Pelgupaika on lähemalt kirjeldanud E. Laid oma „Aruandes muinasteaduslikust inspektsioonist Petserimaal juunis ja juulis“ 1935. a (käsikiri Ajaloo Instituudis). E. Laid märgib oma kirjelduses, et „Pohmala“ nimeline mägi asub soos, mis omal alal oli olnud peaaegu läbipääsmatu metsaga piiratud. Juurdepääs mäele oli põhja poolt. 1926. a olevat maamõõtja mäge kaevanud ja sattunud mäe keskosas umbes 1,5 m sügavusel puust kaevuraketele, mida olnud paar vanikut. Muid leide ei olevat kaevamisel nähtavale tulnud. Kaevurakked läksid hiljem kaduma ja kaevukoht aeti kinni. Mäge kaevati põhjusel, et pärimuse järgi olevat seal varandus peidus. Mälestisel on koostanud 1979. a passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11718
name: Linnus "Akupere linnus"
type: Linnus
alt_id: 1309
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Akupere mäeks nimetatava künka piirjooned on kevadisel ajal metsas hästi jälgitavad. Tegemist on madalas metsas kõrgema kohaga, mida ümbritseb soostunud ja märg maa. Seal asuvad ka hilisema talukoha vundamendivared. Akuperet võib liigitada pelgupaik-linnuste hulka. Pelgupaigad on pakkunud kaitset rahututel aegadel, pakku on mindud kas paksudesse metsadesse, sohu, rabasaartele või koobastesse – kohtadesse, mis asuvad asustatud paikadest eemal ja on raskesti ligipääsetavad. Tavaliselt pelgupaikadesse kaitseehitisi rajatud ei ole, linnused on aga sageli tugevasti kindlustatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnumaal, Are vallas, Niidu külas, Sepa-Jüri Endriku kinnistul (katastritunnusega 14901:002:0274). Mälestis jääb Ensa-Tõnise talust 450 m loodesse ning, loode-kagu suunalisest kitsarööpmelisest Tootsi-Lavassaare raudteest u 100 m põhja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Akuperet on oma teoses "Muinasaja teadus eestlaste maal. Kohalised muinasaja kirjeldused Liiwimaalt, Pernu ja Wiljandi maakonnast" maininud Jakobi kihelkonna linnuste ja pelgupaikade all ka Jaan Jung. Talle saadetud teadete järgi olla Enge vallas kaks mäge üks Haagupere ja teine Lõime mägi. Seal olla vanal ajal kaks Eesti vanemat elanud, kes väga rikkad olnud. Neil mägedel olnud vist suured pihapuu aed ümber ja suured raud väravad ees. [...] Ka olla nendel eluasemetel vall ümber olnud.
Akuperet on maininud ka V. Lõugas ja J. Selirand raamatud "Arheoloogiga Eestimaa teedel".
Riikliku arheoloogiamälestisena võeti Akupere linnus kaitse alla 1997. aastal.</span>


source: A
code: 11719
name: Linnus "Lõimemägi"
type: Linnus
alt_id: 1310
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lõimemäena on kaitse all loode-kagu suunaline 130 m pikkune ning 40 m laiune kõrgem ala metsas. Hoolimata rahvapärasest nimetusest "Lõimemägi" sellel paigal mäele iseloomulikke tunnuseid ei ole. Lõimemägi on keset metsa üsna lage ala, kus võsa eriti ei ole. On vaid paar suuremat ja vanemat puud. 2009. aastal toimunud kevadise inspektsioonil oli maapinnal hästi jälgitav sirge ja pikk maakividest laotud rida. Konstruktsiooni päritolu ega vanust ei õnnestunud kindlaks teha. Arheoloogilisi leide ei ole Lõimemäelt seni saadud.
Lõimemäge võib liigitada pelgupaik-linnuste hulka. Pelgupaigad on pakkunud kaitset rahututel aegadel, pakku on mindud kas paksudesse metsadesse, sohu, rabasaartele või koobastesse – kohtadesse, mis asuvad asustatud paikadest eemal ja on raskesti ligipääsetavad. Tavaliselt pelgupaikadesse kaitseehitisi rajatud ei ole, linnused on aga sageli tugevasti kindlustatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lõimemägi asub Pärnumaal, Are vallas, Niidu külas, Tõnisete kinnistul (katastritunnusega 14901:002:0095).
Lõimemägi jääb Halinga ja Tabria küla vahelisest teest 700 m lõunasse ja sellega risti kulgevast metsavaheteest 380 m läände. Akupere linnus jääb Lõimemäest 1,2 km kagusse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lõimemäge on oma teoses "Muinasaja teadus eestlaste maal. Kohalised muinasaja kirjeldused Liiwimaalt, Pernu ja Wiljandi maakonnast" maininud Jakobi kihelkonna linnuste ja pelgupaikade all ka Jaan Jung. Talle saadetud teadete järgi olla Enge vallas kaks mäge: üks Haagupere ja teine Lõime mägi. Seal olla vanal ajal kaks Eesti vanemat elanud, kes väga rikkad olnud. Neil mägedel olnud vist suured pihapuu aed ümber ja suured raud väravad ees. [...] Ka olla nendel eluasemetel vall ümber olnud.
Lõimemäge on maininud ka V. Lõugas ja J. Selirand raamatud "Arheoloogiga Eestimaa teedel".
Riikliku arheoloogiamälestisena võeti Lõimemägi kaitse alla 1997. aastal.</span>


source: A
code: 11720
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1311
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme paikneb kõrgemal põlluserval ja kujutab endast ovaalse põhiplaaniga 20 m pikkust ja keskosast 15 m laiust SO-NW suunalist lamedat küngast. Künka keskossa on põlluharimise käigust kogutud kive. Kalme pind on kaetud tiheda murukamaraga, aga selle all on tunda kompakset kivivaret. 1976. aastal selgus proovišurfi tegemise käigus, et mustjas-pruun kultuurkiht on kuni 60 cm paksune. Tõenäoliselt on tegemist II a tuh algusesse dateeruva kivikalmega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Are vallas, Tabria külas, Uida maaüksusel. Mälestis jääb Suigu-Pärnu-Jaagupi teest 100 m itta, Tabria asula südamest u 300 m põhja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Nimetatud kohas on kalme olemasolu nentinud Jaan Jung (Muinasaja teadus Eestlaste maal I(II) osa, lk 54). Kalmest on juttu ka Alo Tilga poolt 1927. aastal  koostatud Pärnu-Jaagupi kihelkonna kirjelduses (lk 22-23) ja Mati Mandeli 1973. aasta inspektsiooni aruandes (mõlemad TLÜ AI arhiivis). 
1900. aastal kaevas kalmet Pärnu Muinasuurimise Selts (vt SB Pernau II, 1899/1901, lk 150). Tööd toimusid põhiliselt M. Schokhoffi juhtimisel. Väikesemahuliste kaevamiste käigus avastati põletamata ja põletatud luid, kuid panuste puudumine ei lubanud kalmet täpsemalt dateerida. 
Mälestise passi on 1976. aasta mais koostanud T. ja Ü.Tamla.</span>


source: A
code: 11721
name: Kiviaja asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Leiuainese järgi on asulakohal eristatavad neli asustusjärku, kaks neist kiviaegsed. Enamik leitud esemelisest materjalist kuulub hilisesse kammkeraamika kultuuri. Leidub ka nöörkeraamika kultuuri savinõukilde. Rauaajal ning kesk- ja uusajal on samal kohal tõenäoliselt asunud talu.
Leiuainesest enamuse moodustavad kvartsi, vähem tulekivi killud ja üksikud teisese töötlusega esemed. Viimaste hulgas on märkimisväärsemad kolmnurkne tulekivist nooleots ja rida tulekivist ja kvartsist kõõvitsaid. Leitud on ka silmata kivikirves, venejkujuline kirves, silmaga kirve teraosa, mõned võrgukivid ja lihvimiskivid, tükk merevaiku, rohkesti savinõukilde ja põlenud loomaluid.
Savinõukillud liigituvad valdavalt hilise kammkeraamika hulka, kuid on ka mõned nöörkeraamika killud. Leiud on Pärnu muuseumis (PäMu 14642/A 25:15).
(Lemmetsa ja Malda neoliitilised asulakohad Audru jõe alamjooksul. -  Aivar Kriiska, Ulla Saluäär. Pärnumaa ajalugu. Vihik 3. Pärnu 2000)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Audru vallas, Lemmetsa külas Liivamäe ja Lodja talu maadel. Asulakoht jääb Pärnu-Lihula maantee ja Audru jõe vahelisele alale. Audru jõe vasakkaldal, kõrge liivase terassi jõepoolsel serval paikneva kultuurkihi ulatuseks on mõõdetud ida-lääne suunas u 200 meetrit ja põhja-lõuna suunas u 50 meetrit. Jõgi on asulakohast praegu ca 100 m kaugusel ja mitu meetrit madalamal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1996. a augustis leidis Audru kooliõpilane Reelika Kollist kartulivõtmise käigus silmata kivikirve ja teatas sellest Pärnu Muuseumile. 14. oktoobril fikseerisid Aivar Kriiska, Jüri Kleimola ja Aldur Vunk kiviaja asulakoha olemasolu. 1996. a sügisel ja 1997. a kevadel inspekteeriti muistist korduvalt (vt Kiviaja asulakoht Audru lähedal. Aivar Kriiska. Pärnu Postimees. 06. detsember 1997).
1997. aastal koguti süstemaatiliselt leide kogu asula alalt, fikseeriti asula suurus ja tehti kultuurkihi säilivuse ja iseloomu selgitamiseks 2 ruutmeetri suurune proovikaevand (Vt: Lemmetsa ja Malda neoliitilised asulakohad Audru jõe alamjooksul. -  Aivar Kriiska, Ulla Saluäär. Pärnumaa ajalugu. Vihik 3. Pärnu 2000). 
Riikliku kaitse alla võeti Lemmetsa neoliitiline asulakoht 01. septembril 1997. aastal.</span>


source: A
code: 11722
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 15-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on ida (mere) pool asetseval künkal mõõtmetega 30 x 15 ja sellega piirneval laugel rohumaal mõõtmetega 90 x 40 m. Künkale on kunagi seal asunud kabeli tähistamiseks paigaldatud metallrist. Mälstis on tähistatud kaitsetahvliga. Territoorium korrastati 1994. a, istutati tammesid millistest kasvama jäi 1. Kirikualust pinda rikuvad I ja II MS kaevikud ja hilisemad aardeotsijate kaevandid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Pärnu maakonnas Audru vallas end Sarvi külas. Audruranna-Lindi külavaheteest 100 m idas. Kiviränga talust (Närep)10-20 m põhja pool, Pärnu lahe kaldal, merest 50-60 m läänes. Osa kalmistust põllu all, osa talu aiamaal. Mälestis paikneb ida (mere) pool asuval künkal mõõtmetega 30 x 15 m ning sellega piirneval laugel rohumaal mõõtmetega 90 x 40 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistust mere pool asetses Püha Martinuse kabel, mis hävis 1617. a Poola-Rootsi sõjas. 1866. a püstitati selle kohale malmrist tekstiga "martini kirik 1617". Kirikualust pinda rikuvad I ja II MS kaevikud ja hilisemad aardeotsijate kaevandid.</span>


source: A
code: 11724
name: Ohverdamiskoht "Hiiemägi"
type: Hiiemägi
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Audru vald, Mardi m.ü. Ohverdamiskoht asub Audruranna-Liu külavaheteest ida pool, ranniku ja tee vahel asuvate suvilate maaalal. Ohverdamiskoht on järsu langusega piklikul kaldaalal, sellel on rida suuremaid kive. Ohvrikivi asub ala põhjapoolsel otsal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Urmas Sinkel 28.03.1997
Vastavalt kod. Floriida Naudilt saadud informatsioonile kontrolliti 14. märtsl oletatavat arheoloogilist objekti (ohverdamiskoht "Hiiemägi" koos ohvrikiviga). Kohapeal selgus et mälestis asub Pärnu maakonnas Audru vallas Marksa külas Tuuliku kooperatiivi suvilate vahel, suvilateni viib Audruranna-Liu tee ääres asuvast Kotimäe bussipeatusest algav edela-kirde suunaline kruusatee (ca 300 m). Huvipakkuv objekt ise asub Sookand Mardile kuuluvast suvilast 15 m edelas. Ohvrikivi ise on lame, lõuna suunas madalam ca 50 cm läbimõõduga tehislohuga kivi, mitme murdega, piklik NO-SW suunaline kõrgusega: kõrgem põhjapoolne ca 70 cm, lõunapoolne lohu kohal ca 30 cm, pikkus ca 150 m, laius 100-110, materjaliks hall graniit, lohu sügavus ca 15 cm. Läheduses on rida suuri kive. Nn Hiiemägi on ümbruskonna kõrgem koht, kust mereni on ca 250-300 m.</span>


source: A
code: 11725
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvrikivi asub Hiiemäel (11724), selle põhjapoolses osas. On lame, lõuna suunas langev, suure u 50 cm läbimõõduga tehislohuga hall graniitkivi. Kivi on piklik, mitme murdega, kõrgus põhjapoolses otsas 70 cm, lõunapoolses 30 cm, pikkus 1,5 m, laius 1 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Urmas Sinkel 28.03.1997
Vastavalt kod. Floriida Naudilt saadud informatsioonile kontrolliti 14. märtsl oletatavat arheoloogilist objekti (ohverdamiskoht "Hiiemägi" koos ohvrikiviga). Kohapeal selgus et mälestis asub Pärnu maakonnas Audru vallas Marksa külas Tuuliku kooperatiivi suvilate vahel, suvilateni viib Audruranna-Liu tee ääres asuvast Kotimäe bussipeatusest algav edela-kirde suunaline kruusatee (ca 300 m). Huvipakkuv objekt ise asub Sookand Mardile kuuluvast suvilast 15 m edelas. Ohvrikivi ise on lame, lõuna suunas madalam ca 50 cm läbimõõduga tehislohuga kivi, mitme murdega, piklik NO-SW suunaline kõrgusega: kõrgem põhjapoolne ca 70 cm, lõunapoolne lohu kohal ca 30 cm, pikkus ca 150 m, laius 100-110, materjaliks hall graniit, lohu sügavus ca 15 cm. Läheduses on rida suuri kive. Nn Hiiemägi on ümbruskonna kõrgem koht, kust mereni on ca 250-300 m.</span>


source: A
code: 11726
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 40-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ümbritsevast maastikust mõnevõrra kõrgema liiva-kruusa künkaga, millest nii põhja kui ka lõuna poole jäävad karjäärid. Matused tulid välja lõunapoolse karjääri põhjapoolsel nõlval, maapinnast u 50-70 cm sügavusel. Kalmistu täpseid piire ei ole võimalik kindlaks määrata. Ilmselt on kalmistu ala algselt olnud suurem, kui see tänaseks säilinud on, kuna lahtisi luid on esinenud ka vahetult lõunapoolse karjääri läheduses.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Audru vallas, Soomra külas. Kalmistu jääb endise Pärnu EPT territooriumile, Peedi talust u 250 m kagusse, Kihlepa-Tõstmaa teest u 50 m läände, kahe karjääri vahelisele alale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on 16.-18. sajandisse dateeruva maa-aluse kalmistuga.
Tavaliselt rajati maa-alused kalmistud põllumaa servadele, kõrgematele ja kuivematele kohtadele, eriti kruusa ja liivaseljakutele.</span>


source: A
code: 11727
name: Kalmistu "Kalme aid"
type: Kalmistu
alt_id: 1315
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asetseb põlluserval kõrgel kohal. Kalmistuala kujutab endast ovaalset küngast, mille läbimõõt on ida-lääne suunas 20 m, laius 15 m, kõrgus ümbritsevast põllust kuni 1,5 m. Kalmistu on tuntud nimega "Kalme aid".</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Halinga vallas, Lehtmetsa külas, Katariina maaüksusel. Kalmistu jääb Enge-Kaelase teest u 150 m põhja poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet on kirjeldanud Pärnu-Jaagupi kihelkonnakirjelduses A.Tilk 1927. aastal (käsikiri TLÜ Ajaloo Instituudi arhiivis). Tilga andmetest selgub, et 1920. aastateks oli kalmistust suur osa lõhutud. Lisaks mainib Tilk, et kalmistu põlluks tegemisel on sealt lisaks "surnuluudele" leitud "vanu odasid, kirveid ja veel muid sõjariistu". Ajaloo Instituudi kogudes on neist säilinud vaid üks kirves AI 2506:6a. Leiude järgi on tegemist II aasta tuhande alguse maa-aluse kalmistuga.</span>


source: A
code: 11728
name: Ohvrikivi "Hiie Jumal"
type: Ohvrikivi
alt_id: 2-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvrikivi "Hiie Jumal" paikneb karjamaal, kivist vahetult kagus on lehtpuu. Kivi on 2,5 m läbimõõduga, selle edelaküljel on lauge nõgusus. Kivi maastikuliselt hästi jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Halinga vallas, Anelema külas, Pärnu-Jaagupisse viiva tee lõunaküljel, Tani-Jüri talust u 300 m edelas.</span>


source: A
code: 11729
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 3-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvrikivi asub keset kasutusel olevat põllumaad. Kivi läbimõõt on u 2 m ning suurem osa sellest on maa sees. Kivi on sammaldunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub Halinga vallas, Ertsma külas, Pärnu-Jaagupist Vahenurme viivast teest 450 m kirdes, Tamme talust 250 m idas Kooli maaüksusel.</span>


source: A
code: 11732
name: Kivikalme "Kirikuase"
type: Kirikuase
alt_id: 1-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub tasasel põllumaal, selle keskossa jääva kivikangru all. Kalme on mattunud põlluharimise käigus kogutud kivide alla. Kalme põhjaserva, kivide vahele on 1970. aastatel tehtud väiksemõõtmeline proovišurf, milles paljandus tihe pae- ja raudkividest kiviladu. Leiti ka mõned põletamata luukillud. 
Rahvapärimuse järgi olevat tahetud sellele kohale kunagi ehitada Pärnu-Jaagupi kirikut. Töö aga jäi mingil põhjusel pooleli ning sellest tuleb ka koha nimetus - "Kirikuase".</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Pärnumaal, Halinga vallas, Tarva külas, katastriüksusel tunnusega 18803:001:0086. Kivikalme jääb Tallinn-Pärnu-Ikla maanteest u 600 m läände, Pärnu-Jaagupi alevist u 1,5 km lõunasse.</span>


source: A
code: 11733
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 16-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ovaalse põhiplaaniga, madal, maapinnaga tasa olev raudkivi. Kivi pikkus O-W suunas on 1,3 m, laius N-S suunas on 1 m. Kivi lameda pealispinna keskosas leidub üks korrapärane, hästi lihvitud kunstlik lohk. Lohu läbimõõt on 7 cm, sügavus 4,5 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Halinga vallas, Kodesmaa külas, Kondi-Mihkli maaüksusel. Talumajast jääb kivi 20 m põhja poole, Tallinn-Pärnu maanteel kohast, kus maanteelt kulgeb harutee Pärnu-Jaagupisse 250 m ida poole.</span>


source: A
code: 11734
name: Kivikalme "Mooritsa kabel"
type: Kalme
alt_id: 1312
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>"Mooritsa kabeli" nime kandev kivikalme asetseb hävinud Mooritsa talu lähedal, selle asukohast u 30-40 m põhja-loode poole. Kalme paikneb sööti jäänud vanal õuealal, kalmest põhja poole algab põld. Kalmeala on ebakorrapäraste piirjoontega, ümar-kolmnurkse kujuga. Kalmeala pikkus NNW-SSO suunas on u 20 m, laius kagupoolses osas kuni 15 m. Kalme kõrgus on 0,6-0,7 meetrit. Üle kalme kulgeb pikuti vana kiviaed. Kalme pind on ebatasane, siin-seal on näha suuri kive.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme "Mooritsa kabel" asub Halinga vallas, Lehu külas, Tõnsu maaüksusel. Mõisaküla-Kergu teest jääb kalme u 150 m põhja poole, Tõnsu talu hoonetest 200 m itta.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet on mainitud Jaan Jungi käsikirjades (Muinasaja teadus Eestlaste maal. I (II) osa: kohalised muinasaja kirjeldused Liiwimaalt, Pernu ja Wiljandi maakonnast) ja A.Tilga koostatud Pärnu-Jaagupi kihelkonnakirjeldustes 1927. aastast (käsikiri TLÜ Ajaloo Instituudis).
1900. aasta suvel uuris Lehu kivikalmet Pärnu Muinasuurimise Selts. Tööd toimusid põhiliselt M. Schokhoffi juhtimisel. Avastati jälgi põletusmatustest, mille juurest leiti savinõukilde, ja müntide järgi rootsi aega dateeritud laibamatustest. Ülevaade kaevamistest on avaldatud seltsi teises väljaandes, leiud asuvad Pärnu Muuseumis (100 aastat Pärnu Muinasuurimise Seltsi, Kriiska, 1997).
Schockhoff märgib kaevamiste ülevaates, et põletusmatused olnud asetatud pesakujuliselt kalme põhja, üksikuid leide katnud aga suuremad kivid. Üldiselt paiknenud kivid kalmes korratult. Leitud luud olid tugevasti põlenud, hauapanused olid samuti tules olnud ja sageli murtud. Kalmes olnud võimalik eristada nii rikkalike panustega kui ka täiesti ilma panusteta luupesi. Ühe luudepesa juures leitud seevastu kirves, nuge, hoburaudsõlgi, pronkskee katkendeid, pronksspiraalikesi ja spiraalsõrmuseid (Esivanemate kalmeküngastel, Selirand, 1997).</span>


source: A
code: 11735
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 17-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on ovaalse põhiplaani ja kõrge kolmnurkse keskosaga. Kivi pikkus N-S suunas on 4,5 m, laius O-W suunas 4 m, kõrgus 1,2 m ja suurim ümbermõõt 13,8 m. Kivi lõunaservast ja idaosast on ära murdunud suured tükid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Maima külas, Halinga vallas, Vahenurme-Lavassaare teest 18 m läänes. Muistis paikneb võrdlemisi kõrgel, lääne suunas madalduval maal, metsaservast 13 m ida pool.</span>


source: A
code: 11736
name: Pelgupaik
type: Pelgupaik
alt_id: 2098
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnus paikneb Virussaarel jäädes selle loodeosale. Linnus eraldub ovaalse alana, mis tõuseb laugja astanguna 1-1,5 m võrra ümbritsevast soosaarest kõrgemale. Linnuse pikkus N-S suunal on 65-70 m, E-W suunal aga 25-30 m. Linnamäe põhjapoolne osa on kõige paremini maastikul jälgitav, kuna seal paljandub ka paekividest laotud müüritise alust (kõrgus 1,5 m ja laius 6-7 m). Linnamäe lõunaosa võib maastikul tinglikult vaid aimata. Jaan Jungi kogutud pärimuse kohaselt on Virussaare soosaarel tegemist ühe vana Eesti linna või kantsiga. Samas paiknevat ka koobas, kus selle linna raha peideti. Arheoloog Evald Tõnisson on pelgupaiga dateerinud I aastatuhandesse m.a. Kui kaua linnust kasutati pole aga olemasolevate andmete põhjal võimalik öelda. Samas on seda tõenäoliselt kuni Põhjasõjani (18. sajand) kasutatud pelgupaigana.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Virussaare linnusease asub Lavassaare soostikus, Virussaare nimelise rabasaare loodeosas. Virussaar on ovaalse põhiplaaniga tiheda ja liigirikka salumetsaga kaetud moreenkühm Vahenurme-Lavassaare teest Maima küla kohal 3 m lääne pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõnede uurijate arvates on Virussaarest 3,5 km kirdes asetsevas Linnamäe külas paiknenud linnust nimetatud juba Henriku Liivimaa kroonikas - (HCL XXIX:7; XXX:2) Maianpathe, Maianpata. Kuna Linnamäe külas puudub muinaslinna olemasolule viitav koht, on Evald Tõnisson (Eesti muinaslinnad, Tartu-Tallinn 2008) oletanud, et Linnamäe nime all pidas kroonik Henrik silmas hoopis Virussaart. Liiatigi on Virussaare asukoht analoogne läheduses asuva Soontagana linnuse asukohaga.
Virussaare kirjeldust ning selle kohta käivat rahvapärimust võib lugeda ka muinasuurija Jaan Jungi teosest "Muinasaja teadus eestlaste maal. Kohalised muinasaja kirjeldused Liiwimaalt, Pernu ja Wiljandi maakonnast I (II) osa", lk 55. Samuti käsitles A.Tilk Virussaart 1927. aastal koostatud Pärnu-Jaagupi kihelkonna muinasteaduslikus kirjelduses. Lisaks võib informatsiooni leida erinevatest arheoloogiaalastest teostest (nt Eesti muinaslinnad. Tartu-Tallinn 2008).</span>


source: A
code: 11737
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1313
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme eristub ümbritsevast maapinnast selgesti - tegemist on ebakorrapärase kujuga kuni 1 meetri kõrguse kivivarega. Kalme pikitelg NW-SO suunas on ligikaudu 35 meetrit, laius loodepoolses osas 14-15 meetrit, keskel kuni 17-18 meetrit, kagupoolne osa kitseneb kuni 4-5 meetrini. Rohukamara all on tunda kalme suuri raudkive. Edela ja kirdepoolses osas on kalme piirjooned selged, mujal ebamäärased. Kalme loodeosas on sellele rajatud kiviaed.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Halinga vallas, Mõisaküla külas, Otti Reinu maaüksusel. Kalme jääb Mõisaküla-Kergu teest u 170 meetrit lõunasse ning end Reinu talu hoonetest u 50 meetrit kirdesse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmet on nimetatud Jaan Jungi käsikirjades nr 223 (TLÜ AI arhiivis), kelle andmetel olla sealt leitud "põlenud luu prügi". Mõisaküla kalme kirjeldus on olemas ka A. Tilga poolt koostatud Pärnu-Jaagupi kihelkonna kirjelduses 1927. aastast, lk 15-16 (TLÜ AI arhiivis). Kalmest pole teadaolevalt saadud leide. Analoogia põhjal on kalme dateeritud nooremasse rauaaega, st II a tuh algusesse m.a.j.</span>


source: A
code: 11738
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1298
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Halinga vallas, Pärnu-Jaagupi alevikus, katastriüksusel tunnusega 62701:005:0043. Kalme jääb Pärnu-Jaagupi-Kergu teest 60 m lõunasse, Uduvere kalmistule viivast Kalmistu teest 10 m itta.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Jaan Jung oma teoses "Muinasaja teadus eestlaste maal. I (II) osa." (lk 56) kirjeldab Uduvere mõisa põllul asuvat kivivälja: "Need näis nagu mõned hauad ja kraavid olevat, nagu vahest sõjaplatsi matuse kohad on." ning manitseb tulevikus seda kohta tähele panema ja "läbi katsuma". 1930. aastal ilmunud koguteoses "Pärnumaa" on mainitud Uduvere asunduse Valtri talu põllul asuvat kivikalmet.
Suulise pärimuse järgi on nimetatud kalme puhul tegemist Põhjasõja päevilt pärit hauakohaga, kuhu olevat maetud katku surnud rootsi sõjamehed 3 ühishauda. Ühel on uskumuse järgi näha piirikivid, teine olevat veidi eemal põllul ja kolmanda asukoht on teadmata. Ka olevat kuskil läheduses rootsi kindrali haud.
Mälestist arheoloogiliselt uuritud ei ole.</span>


source: A
code: 11740
name: Ohvriallikas
type: Ohvriallikas
alt_id: 4-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas asub Pärnumaal, Halinga vallas, Vahenurme külas, Anni Kuninga kinnistul (kat tunnus 18801:002:0155).</span>


source: A
code: 11742
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 18-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis jääb Vahenurme mäe laugele lääne-edelanõlvale, suhteliselt kõrgele põllumaale. Asulakoha ulatus idast läände on umbkaudu 350 meetrit, põhjast lõunasse ligi 100 meetrit. Lõunas ja kagus on asulakoha piiriks Vahenurme töökodade tagant kulgev külavahetee, idas kunagise Rehe talu õu, põhjas Rehe tallu kulgev jalgrada ning läänes ja edelas kunagise Vahenurme karjamõisa hooned. 1977. aastal läbi viidud arheoloogiliste uuringute alusel on asulakoha kultuurkiht dateeritud 11.-13. sajandisse.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub Pärnumaal, Halinga vallas, Vahenurme külas, ulatudes katastriüksustele tunnustega 18801:002:0017 ja 18801:002:0131.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistise kohta saadi esmakordselt infot Vahenurme Veskimäe talu elanikult Heino Veskimäelt, kelle jutu järgi 1972. aasta paiku olevat Vahenurme mäelt elektriposti paigaldamise käigus u 1 meetri sügavuselt põlenud luid ja tuld saanud kive leitud. 1977. aastal kaevati nimetatud postist 1 meetri võrra põhja poole proovišurf, milles esines 40-100 cm sügavusel põlenud kive ja sütt. Leiti ka savitihendeid, savinõukilde ja põlemata luukilde. Proovikaevamiste leiud paiknevad TLÜ Ajaloo Instituudi arheoloogiakogude osakonna hoidlas. Mälestise passi koostas 1977. aastal Mati Mandel.</span>


source: A
code: 11743
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 20-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub endisest Vahenurme töökojast 150 m loodes, Mõisa talust 50 m idakagus ja vanast tõllakuurist 30 m kirdes.</span>


source: A
code: 11744
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 19-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikka seljandikku, mida mööda kulgeb Vahenurmest Pitsallu viiv tee nimetatakse endiseks Parasmaa koolimaja ümbruses "Pitsimäeks". Rahvajutu järgi olevat nimi tulnud sellest, et kunagi toimunud kitsa seljandikukaela kohal Pitsi talu juures Vene ja Rootsi vägede vahel lahing, milles rootslased olla "pitsitada" saanud. Suur osa sellest mäest on kruusana ära veetud, kusjuures kruusast on leitud suur hulk inimluid. 1976. a teostati mälestisel proovikaevamisi. 1976.-1980. aastatel uuriti kalmistu paremini säilinud osa arheoloogide poolt läbi. Kaevamistel selgus, et kalmistu kultuurkiht oli peaaegu kogu paksuses läbi küntud. 30-40 cm sügavuses paljandus looduslik liivakiht, millel olid näha sahajäljed ja matusejäänused. Viimased olid adraterast puutumatud vaid 3-4 m laiuses vööndis piki kaevandiala keskosa. Kaevamistel tuli päevavalgele mitu põletusmatust - kivide vahele asetatud tugevasti põlenud luud koos panustega. Ilmselt olid matusejäänused asetatud maapinnale või u 10 cm sügavusse lohku ning olid kaetud vaid mullaga. Samuti tõlgendati osa läbi uuritud ala kui kunagist surnute põletamiseks kasutatud kohta. Leiumaterjali hulgas domineeris keraamika, samuti leiti 11.-13. sajandi Lääne-Eesti tüüpilisi ehteid, esindatud olid ka tööriistad ja relvad. Leiumaterjali alusel on kalmistu dateeritud 11.-13. sajandisse, kusjuures kalmistu kõige hilisemaks matmispiirkonnaks on olnud põhjapoolne osa. Kalmistu uurimistulemuste ülevaade - M. Mandel. Über die archäeologischen Ausgrabungen im Dorf Linnamäe (Linnamaa). - ENSV TA Toimetised. Ühiskonnateadused. 1979, nr 4, lk 377-379.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Halinga vallas, Mäeküla külas, Lepiku talust 40 kuni 100 m kagus. Kalmistu hõlmab kagu-loode suunas 100 m pikkuse ja 20-25 m laiuse ala Maima-Pitsalu künnise ühes osas, nn Pitsimäe läänenõlval, Vahenurme-Maima-Lavassaare maanteest 45 m lääne pool. Tegemist on ajaloolise Linnamäe külaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>"Pitsimäe" kalmistu kohta leidub andmeid kihelkonnakirjelduses, vt A. Tilk Pärnu-Jakobi kihelkonna kirjeldus 1927. a, lk 14 (TLÜ AI arhiiv). Aastate jooksul on selle kalmistu alalt välja tulnud mitmeid irdmuistiseid, mis ka muuseumidesse (näiteks Pärnu muuseumi, Ajaloomuuseumi) jõudnud on. Aastatel 1976-1980 uuris kalmistu paremini säilinud osa ENSV Riiklik Ajaloomuuseum. Kaevati läbi u 865 m² suurune ala ning koguti 1183 numbrit muinasleidu.</span>


source: A
code: 11746
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1379
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub tuiskliivast põhja-lõuna suunalisel rannavallil. Seljandiku mõõtmed N-S suunas on 100 m, W-E suunas 400 m. Mäe eripäraks on aeglane laugjas tõus. Seljandik on kaetud männimetsaga. 1941. aastal toimus antud piirkonnas lahingutegevus, sellest ajast on seljandiku lõunanõlval on rida kaevikuauke. Seljandikul on säilinud ka teisi varasemaid sissekaeveid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Häädemeeste vallas, Rannametsa külas, vahetult Tallinn-Pärnu-Ikla maantee lääneküljel 2 km Timmkanali sillast põhjas. Kalmistu jääb katastriüksusele tunnusega 21301:005:0274.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sõjamäest on kirjutanud Jaan Jung teoses "Muinasja teadus eestlaste maal. Kohalised muinasaja kirjeldused Liiwimaalt, Pernu ja Wiljandi maakonnast I (II) osa". Jungile teadaolevalt olla sellel mäel vanal ajal sõjalaager olnud ning sealt on leitud kõiksugu sõjariistade, piikide ja mõõkade tükke ning vanu rahasid. Kalmet on maininud ka O.Parmas 1923. aastal koostatud Häädemeeste kihelkonna muinasteaduslikus kirjelduses. Teaduslikult kalmet uuritud ei ole.</span>


source: A
code: 11753
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maa-alune kalmistu pole visuaalselt määratletav, inimluude leiukoht - talu hoonete ümbrus - on tasane liivane maa. Võrreldes mälestise asukohta vanade kaartidega, siis asus kalmistu vahetult asustuskeskuse (Rootsiküla külatuumiku) kõrval, endise kõige lõunapoolsema taluhoovi taga lõunas (vt Generalstabskarten von Estland Osten ehk nn verstakaart (1896. a).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Künkra talu elamu all ja sellest lõuna-edela pool, külavaheteest vahetult idas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>15.-18. sajandist pKr. 
1980. aastate lõpus või 1990. aastate alguses rehealusesse rajatud garaaži kanali kaevamise käigus tuli välja inimluid - kaks koljut ja muud luud, esemeid ei leitud; Urmas Sinkeli suulise märkuse järgi leiti vaid üks ida-läänesuunaline panusteta luustik (Kriiska, A. 1997. Arheoloogilised uurimistööd Kihnu saarel 25.-29. aug 1997).</span>


source: A
code: 11754
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1297
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Haljasala kaguosas, loode-kagu suunaliselt üle haljasala kulgeva jalgtee ja Laada tn vahelisel alal on umbes 10 m läbimõõduga küngas, mis omakorda asub põhja-loode – lääne-edela suunalisel seljandikul. Seljandik ulatub Laada tänavast kuni Kiriku tänavani, kus ta sujuvalt ümbritseva maapinnaga kokku sulab. Seljandiku pikkus on 60 m ja laius 10 m. Seljandikul asuva künka kõrgus on ca 50 cm, seljandiku kõrgust arvestades aga 0,75-1 m. Künka keskel kuivanud puu.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub endise administratiivse jaotuse järgi Saarde kihelkonnas Pärnumaal. Kalmistu paikneb Kilingi-Nõmme endisel turuplatsil, nüüd haljasalal, mis on põhjast piiratud Pärnu maanteega, idast Laada, lõunast Kiriku ja läänest Turu tänavaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>16.-18. saj maa-alune kalmistu. Mälestist on mainitud Richard Indreko 1923. a. Saarde kihelkonna kirjelduses (lk 91, käsikiri Ajaloo Instituudi arheoloogia arhiivis Tallinnas). Kalmistu kohta on andmeid ka samas arhiivis säilitatava juhusliku materjali hulgas. Rahvapärimuse kohaselt on künkal asuv puu Rootsi kuninga Karl XII istutatud. Männi alla olevat maetud kolm Rootsi kindralit. 1920-ndail aastail on lapsed mängides künkalt leidnud inimluid. Kilingi-Nõmme alevivalitsus võttis toona männi kaitse alla ning ehitas künkale aia ümber. 
Jaan Jung „Muinasaja teadus Eestlaste maalt. II. Kohalised muinasaja kirjeldused Liiwimaalt, Pernu ja Wiljandi maakonnast“ 1898, lk 48 (Saarde kihelkonna kooliõpetaja P.Sitska teade Jungile):  „ Wene wägi olla ka Kilingi Nõmme laada platsi kohas laagris seisnud, kus sõja pealik ära surnud, keda sinnasamasse liiwa künka otsa maha maetud. Aastat 6 tagasi kaewatud seal suure wana männa kõrwa kartohwli koobast, kus juures surnu luud wälja tulnud. Mõned nimetanud neid Wene sõjapealiku luudeks.“</span>


source: A
code: 11755
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maaparanduse käigus on suurem osa kalmistust hävinud. Ei ole võimalik fikseerida kalmistu täpseid piire.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Pärnu maakonnas Koonga vallas (end admin jaotuse järgi Pärnumaal Mihkli khk) Emmu külas Mäe-Jüri talu elamu all ja sellest lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu 13.-16. saj.</span>


source: A
code: 11756
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi pinnal tuvastati vähemalt viis kindlat lohku, üks potentsiaalne lohk veel, mis aga õrnalt kivisse uuristatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kaitsealaune lohukivi paikneb Koonga vallas, Emmu külas, maaüksusel katastritunnusega 33403:001:0253. Kivi jääb põllul asuva põllukivihunniku loodeosasse, Emmu-Mihkli teest ca 140 m edelasse ja muinsuskaitse all olevast Mihkli kirikust ca 670 m loodesse.</span>


source: A
code: 11757
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 2655
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi mõõdud: pikkus 3,5 m; laius 2-2,1 m (kirdepoolne ots); 1,7-1,8 m (edelapoolne ots), kõrgus kirdest 1,5-1,6 m, edelast 2-2,1 m. Väli 4-6 m. Kaks suuremat lohku loodepoolsel osal, mida rahvas tunneb "orja magamisasemena", kivi on nimetatud ka "Orjakiviks" (1995. a)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond Koonga vald Emmu küla, Viljaku talu karjamaal, tallu viivast teest 1 km loode pool, "Salumäest" 1,5 km loode pool.</span>


source: A
code: 11761
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2652
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme piirijooni ei ole võimalik kindlaks määrata. Evald Tõnissoni arvates (Kurese kivikalme pass 1971) on kalme olnud ovaalse kujuga, pikiteljega kirde-edela suunas. Ilmselt on edelapoolne osa jäänud taluhoone alla ning säilinud on vaid kirdepoolne osa. 
Kalme jääb hoone ja tänava vahelisele alale, tänava alla ja tänavast kirde pool oleva kõrgema kiviaia alla. Kunagise rehealuse otsast mõõdetuna on kalme pikkus kirde suunas 8 meetrit. Kalmeala laiuseks on 11-12 meetrit. Hoone varemete vahetus läheduses on NO-SW suunaline sissekaeve, mõõtmetega 3 x 2,2 meetrit. Kalme kirdepoolses osas, külatänava kirdepoolsest kiviaiast kirdes langeb maapind järsult. 
1970. aastatel oli kalme kontuur jälgitav veel ka tänava alal: poolserviti reas paiknenud ning tänavaga risti asetsenud paeplaadid ja väiksemad paetükid joonistasid välja kalme piirjooned. 1971. aastal tehtud šurfis paljandus 0,15-0,20 m sügavusel rohkesti peenemat kivipurdu, suhteliselt tume muld, sügavamal ka kultuurkiht. Oletatavasti võib tegemist olla kivikirstkalmega, mida võiks dateerida varasesse rauaaega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond, Koonga vald, Kurese küla, end Uuerõika (Uierõika) taluhoone asemest vahetult kirde pool, suurelt osalt külatänava all. Mälestis jääb Alt-Tõnise katastriüksusele tunnusega 33404:001:0065.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kohta esimene kirjalik teade pärineb Jaan Koidu poolt koostatud Mihkli kihelkonna muinasteaduslikust kirjeldusest aastast 1934 (TLÜ AI arhiiv), lk 6-7. 
Selles mainitakse, et kalmest olevat leitud kauemat aega inimluid, mis asetsenud serviti peaplaatidest kirstudes, mille all ja peal olevat olnud lapiti paeplaadid. Kirstude asetus oli olnud mitmes suunas. Tänaval näha olevad paeplaadid olevat kirstude seinad. Koos luudega olevat leitud ka kaks raudrõngast.
Vello Lõugas ja Jüri Selirand lisavad raamatus "Arheoloogiga Eestimaa teedel" (Valgus 1977, lk 239), et umbes 7 sentimeetrise läbimõõduga ja 1 sentimeetri jämedused raudrõngad olid arvatavasti käevõrud.</span>


source: A
code: 11762
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 38-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on suhteliselt väikese ja madala, ebakorrapärase kujuga raudkiviga. Kivi pealispind on lame, veidi NO suunas madalduv. Lohukivi läbimõõt edela-kirde suunas on 2,4 m, loode-kagu suunas 2,1 m, ümbermõõt 6,30 m, kõrgus maapinnast 0,5-0,7 m. Kivi põhjapoolne serv on sirge ja järsk, ida-kagu poolne külg ühtlaselt kumer ja lauge. Kivi keskosas on kaks madalat looduslikku soont: üks N-S ja teine NO-SW suunaline. Kivi lõunapoolsel otsal on kolm selgesti eristatavat sammaldunud lohku läbimõõduga 5–6 cm, sügavusega 0,5–1 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond, Koonga vald, Kurese küla, end Uuerõika (Uierõika) taluhoone asemest umbes 70 m põhjakirdes, ida-lääne suunalise kiviaia põhjapoolsel küljel. Mälestis asub Alt-Tõnise katastriüksusel, tunnusega 33404:001:0065.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi avastasid 1979. aasta septembris Evald Tõnisson, Ülle Tamla ja Aarend-Mihkel Rõuk. Mälestise passi koostasid 1979. aastal Ülle Tamla ja Evald Tõnisson.</span>


source: A
code: 11763
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1319
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maalinn on korrapärase ovaalse põhiplaaniga, pikiteljega põhja-loode-lõuna-kagu suunas Linnuse pikkus on 110 m, laius keskosas kuni 60 m, kõrgus 5-6 m. Maalinna vallide vahel asuv pind on suhteliselt tasane, tõustes äärtel veidi kõrgemale, väliskülje nõlvad on ühtlaselt järsud. Mälestise ala on heakorrastatud, paigaldatud kaitsetahvel.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas Koonga vallas, Kurese külast 2,5 km põhja-kirde suunas soosaarel Avaste soos.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Soontagana oli üks muistse Läänemaa seitsmest kihelkonnast. Leiumaterjal pärineb 12.-13. sajandist. 
Linnuse siseküljel on läbi uuritud kümnekonna ehituse rusud koos nendes olnud kerisahjuvaredega. Ahjude põrandaks ja laeks on kasutatud suuri paeplaate, küljed on laotud enamasti raudkividest. Ehitusrusude piirkonnas tuli mitmelt poolt välja suurel hulgal söestunud viljateri. Maalinna kultuurkiht paistab silma valdavalt koduloomaluudest koosneva osteoloogilise materjali erakordse rohkusega.</span>


source: A
code: 11764
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 2656
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Loopealsel asub vähemalt 8 väiksematest põllukividest ja paetükkidest kuhjatud kivihunnikut, mille läbimõõt on 5–10 m, kõrgus 1–1,2 m. Mõned neist on ümara, teised ovaalse kujuga. Pole välistatud, et mõni neist kuhjatistest osutub kalmeks. Ümberringi on põllulapid, mida ümbritsevad kiviaiad. Vahetult põhjapoole jääb mõlemalt poolt kiviaedadega piiritletud külavahetee ning Pakamägi.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond, Koonga vald, Kurese küla, end Uuerõika (Uierõika) talu asemest 500 m loodes, Pakamäest lõunasse jääv kadakane loopealne.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vello Lõugas ja Jüri Selirand mainivad 1977. aastal ilmunud teoses "Arheoloogiga Eestimaa teedel" (lk 239) Kurese küla taga karjamaal asuvaid vanade põldude jäänuseid, mis on seal madalate kamardunud kivihunnikute näol.</span>


source: A
code: 11766
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 2653
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond Koonga vald Kõima küla, Kase talust 100 m kagu pool, Kõima mõisast 1,55 km lääne pool, Kõimast Mihklisse viiva tee lõunaküljel, Kalmistust (obj. nr. 11782; vn nr 1320) 350 m ida-kagu pool.</span>


source: A
code: 11767
name: Ohvriallikas "Teetsi, Täitsi allikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 1324
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond Koonga vald Kõima küla, Kõima mõisahoonest 330 m põhja pool, endise viinavabriku varemetest 200 m loode pool, karjalaudast 40-50 m idas.</span>


source: A
code: 11768
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1318
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond Koonga vald Mihkli küla, endise Keblaste mõisa metsas.</span>


source: A
code: 11769
name: Ohvriallikas "Hiieallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 1322
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on 4-5 m läbimõõduga ümara põhiplaaniga allikaga, mille sügavus on 1,5 m. Vahetult allika ümbruses on u 3-4 m laiune puudevaba ala. Varem on allikal olnud ka väljajooksud, millest üks suundub lõuna teine ida poole. Allikas asub metsas, mis rahvapärimuses kannab nime "Hiiemets".</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas asub Koonga vallas, Mihkli külas, Vahtra maaüksusel. See jääb endisest Keblaste mõisast 300 m lääne-loode ja Niinemäe II talust u 150 m lääne-edela poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tõenäoliselt ulatub allika kasutamise - ohverdamise - traditsioon tagasi I at pKr, ulatudes järgnevalt kuni 19. või isegi 20. sajandi alguseni. Rahvapärimuse kohaselt on sellesse uputatud Mihkli kiriku kell. Jaan Jungi (1910) teatel kutsuti seda ka "Koka allikaks", sest seal elanud vanasti kokk, kes rahvale allikasse viimiseks ohvreid keetnud.</span>


source: A
code: 11770
name: Hiiekoht
type: Hiiekoht
alt_id: 28-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hiiekoht on ovaalse põhiplaaniga, suurusega umb 50 x 30 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Pärnu maakonnas Koonga vallas (end admin jaotuse järgi Pärnumaal Mihkli khk) külas Viina maaüksuse maal, Palsu talust 100 m lääne-loodes, Pärnu-Lihula mnt lääneservas. Hiiekohas on veel arheoloogiamälestisena kaitse all neli ohvrikivi ja ohvriallikas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hiiekoht I-II at.</span>


source: A
code: 11771
name: Ohvriallikas
type: Ohvriallikas
alt_id: 1323
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Koonga vald, Paimvere küla Palsu talu koplis maantee ääres. Kolgi talu kohal.</span>


source: A
code: 11773
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 30-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Pärnu maakonnas Koonga vallas (end admin jaotuse järgi Pärnumaal Mihkli khk) Paimvere külas Viina maaüksuse maal, Palsu talust 100 m lääne-loodes, Pärnu-Lihula mnt lääneservas, hiiekohas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvrikivi I-II at.</span>


source: A
code: 11775
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 32-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Pärnu maakonnas Koonga vallas (end admin jaotuse järgi Pärnumaal Mihkli khk) Paimvere külas Viina maaüksuse maal, Palsu talust 100 m lääne-loodes, Pärnu-Lihula mnt. lääneservas, hiiekohas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvrikivi I-II at.</span>


source: A
code: 11781
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 2654
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi asetseb lääne-ida suunaliselt. Kivi ligikaudsed mõõtmed: pikkus 3 m, laius 2 m (läänepoolne ots on laiem), kõrgus 1,4-1,5 m. Kivi on veidi sammaldunud ja pealtosast purunenud seal tehtud jaanitulede tõttu. Lõhutud osas olevat kunagi ka mingeid tähti näha olnud. Terveks jäänud pealispind on enam-vähem lame. Kohati esineb looduslikke nõgusid ja lohkusid. Ümbruses paikneb ka väiksemaid kive.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub Koonga vallas, Õepa külas, Laosse maaüksuse kirdenurgas. Hävinud Laose talu asemest jääb kivi u 180 m põhja ning vanast külavaheteest u 25 m ida poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvrikivi traditsioon võib ulatuda I at pKr, jätkudes 19. sajandini või isegi 20. sajandi alguseni. Rahvapärimuse järgi olla kivile ohverdatud. Samuti tehtud kivi peal igal jaanipäeval jaanituld, mistõttu on osa kivist purunenud.</span>


source: A
code: 11782
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1320
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu jääb mõisast umb paar km Mihkli kiriku poole. Endine mõisa tööliste maja on peaaegu kalme keskel. Maantee läheb kalme keskosast üle. Madalal mäeseljandikul kasvavad tammed.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond Koonga vald Kõima küla, Kõima mõisast 1,9 km lääne pool. Kõimast Mihklisse viiva tee ääres ja all, põhjaküljel, end Pikkasaare talust 100 m kagu suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Köima kalmistu I at - 15. sajand.</span>


source: A
code: 11783
name: Kalmistu
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on maa-aluse kalmistuga, mis jääb übritsevast maapinnast mõnevõrra kõrgemale u 50 x 25 m alale, paiknedes osaliselt ka Tarva kooli söökla all. Et nimetatud kalmistul arheoloogilisi uuringuid toimunud ei ole, siis võib edasiste uuringutega selle ala täpsustuda.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Koonga vallas, Tarva külas, Tarva koolimaja hoovis, kooli peahoonest põhja pool ümbritsevast mõnevõrra kõrgemal seljandikul. Kalmistu jääb Mihkli - Odremaa teest vahetult idasse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaitsealuse kalme näol on tegemist ilmselt muinasaja lõpu ja keskaega kuuluva maa-aluse kalmistuga. Eraldi arheoloogilisi kaevamisi paigal läbi pole viidud, kuid inimluud paljandusid 1960. aastatel tehtud vee- ja kanalisatsiooni vedamisega hoonetesse.</span>


source: A
code: 11784
name: Ohvriallikas "Hiieallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 24-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allikas on ovaalne veeloik läbimõõduga 1,5-2,5 m. Allikast voolab välja veesoon kirde poole.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond Koonga vald Tarva küla. Mälestise leidmiseks tuleb juhinduda Vaino talu lauda kivivare ja Korise talu järgi. Asub endisest rohtunud, kahelt poolt kiviaedadaega ääristatud külateest põhja pool, madalas lepavõsas. Kaugus külavaheteest on 13-14 m.</span>


source: A
code: 11785
name: Ohvriallikas "Hiieallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 25-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Veeloik läbimõõduga 1,5-2 m. Tugevasti ummistunud. Välja voolav veesoon kirde poole.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond Koonga vald Tarva küla. Mälestise leidmiseks tuleb juhinduda Vaino talu lauda kivivare ja Korise talu järgi. Asub endisest rohtunud, kahelt poolt kiviaedadaega ääristatud külateest põhja pool, madalas lepavõsas. Kaugus külavaheteest 13-14 m. Allikas paikneb eelmisest (reg nr 11784) 3,5 m põhja pool.</span>


source: A
code: 11786
name: Ohvriallikas "Hiieallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 26-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rohtunud ja ummistunud vesine loik läbimõõduga 2-2,5 m. Oma servaga ulatub peaaegu neljandat allikat (reg nr 11787) lõuna poolt piirava suurema raudkivi edela otsani. Veesoon voolab ida suunas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond Koonga vald Tarva küla. Mälestise leidmiseks tuleb juhinduda Vaino talu lauda kivivare ja Korise talu järgi. Asub endisest rohtunud, kahelt poolt kiviaedadaega ääristatud külateest põhja pool, madalas lepavõsas. Kaugus külavaheteest 13-14 m. Allikas paikneb eelmisest (reg nr 11785) 4 m põhja pool.</span>


source: A
code: 11787
name: Ohvriallikas "Hiieallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 27-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neljast allikast kõige enam ummistunud, kuid tema algne asukoht kahe raudkivi vahel (neist mõnevõrra kirde pool) on äratuntav vesisema rohtunud alana läbimõõduga 1-1,5 m. Allikast kirde pool oli passi koostamise ajal jälgitav temast kunagi välja voolanud veesoone ase. Allikat piiravad kivid on sammaldunud. Põhja poolne: Põhi-lõuna 1,1 m, ida-lääs 0,8 m, kõrgus 0,45. Madalam lõuna poolne: pealt kiilukujulise harjaga kirre-edel 1.0 m, loe-kagu 1,4 m, kõrgus 0,9-1 m.
Allikast väljavoolavad veesooned ühinevad põhja pool väikeseks ojaks, mis suubub 35-40 meetrit põhja pool võsas suurema, ida poole oolava oja kraavi. Viimane saab alguse kahest teineteisest 10 m kaugusel asuvast allikast, mis paiknevad ohvriallikatest umbes 50 m kaugusel võsas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond Koonga vald Tarva küla. Mälestise leidmiseks tuleb juhinduda Vaino talu lauda kivivare ja Korise talu järgi. Asub endisest rohtunud, kahelt poolt kiviaedadaega ääristatud külateest põhja pool, madalas lepavõsas. Kaugus külavaheteest on 13-14 m. Käesolev  "Ohvriallikas" paikneb allikast (reg nr 11786) 1,5-2 m põhja pool.</span>


source: A
code: 11788
name: Ohvriallikas "Seaalllikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 23-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allikas kujutab madalat nõgu, mis on täidetud puhta selge veega. Läbimõõt: põhi-lõuna - 2,8 m; ida-lääs 2,6 m. Vett leidub 20-25 cm sügavuselt. Allika kaldad on pehmed, põhi pehme. Põhjas paistavad mõned paekivid. Edela poole voolab allikast välja väike kitsas veenire (1977. a).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond Koonga vald, Oidrema küla, endise Mango talu maal, Kadaka maaüksusel. Allikas asub Tõitse küla Juhani talu hooneist u 570 m lõunakagus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>"Seaallikat" peetud vanasti pühaks ja sinna viidud ohvreid. Allika austamine on toimunud kuni 20. sajandini ja ulatub tagasi võib-olla juba I at-ni.</span>


source: A
code: 11790
name: Ohvrikivi "Hiiekivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 22-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi paikneb lagedal tasasel karjamaal. Tegemist on munaja raudkiviga, pikiteljega kirde-edela suunas. Järsud on kivi edela ots ja kagu nurk. Ida serv on laugjas. Pealispind langeb mõnevõrra kirde suunas, kivi ise on selles suunas kitsenev. Pealispinnal puuduvad kunstlikud lohud või süvendid, ida serval on madal loodulik nõgu. Mõõtmed: pikkus 4,3 m, laius 3,15 m, suurim kõrgus 1,15 m (1977. a).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond Koonga vald Võitra küla. Tõnnase talu maal, taluhoonetest ca 470 m loodes, Kopli talust 250 m lääne-loodes; maaparandusobjekti teest 20 m põhja pool.</span>


source: A
code: 11791
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Vana-Pärnu kalmistu - Ranna t - Soo t - Merekalda t - Pärnu ja Sauga jõgi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vana-Pärnu asula tekkis arvatavasti 1240. a-tel. 1251. a viidi sinna Lihulast üle Saare-Lääne piiskopkonna keskus, samal aastal valmis kivist toomkirik. Linn põles ja toomkirik purustati leedulaste rüüsteretke ajal 1263. a, piiskopi residents viidi üle Haapsallu. Aastate 1322-37 vahel sai Vana-Pärnu linnaõiguse, 1412 mainitakse raadi; taastati hoonestust, sh kivist kirik. 16-17. sajandi sõdades Vana-Pärnu hävis. Eksisteeris edaspidi kalurikülana kuni liitmiseni linnaga 19. sajandil. Asula algset struktuuri ei ole uuritud.</span>


source: A
code: 11792
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Sauga jõgi - Vana-Sauga t - Jannseni t - Tallinna mnt - Oja t - Kaevu t - Pärnu ja Sauga jõgi</span>


source: A
code: 11793
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Vallikraav - Õhtu põik - Akadeemia t - Rüütli t - Ringi t - Riia mnt - Kalda t.</span>


source: A
code: 11794
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 39-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on tähistatud ning kasutusel osaliselt põllumaana, osaliselt hoovialana.</span>


source: A
code: 11795
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1335
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu asub kolme katastriüksuse (Järveotsa, Sossemetsa ja Jäärja metskonna) piirile jääva 500 m pikkuse kruusaseljandiku lõunaosas, jäädes suuremas osas Pärnumaa metsakonnale kuuluvasse metsa. Üle kalmistu lõunaosa kulgeb metsavahetee. Seljandik lõppeb mahajäetud vabariigiaegse kaitseliidu lasketiiru betoonpunkriga, mis ei jää enam kalmistu alale.
Tegemist on 15.-18. sajandisse kuuluva külakalmistuga, kust on kruusavõtmisel leitud luid ja münte.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu paikneb Jäärja külas, Saarde vallas, Pärnu maakonnas. Kalmistu jääb Sossemetsa talu hoonetest vahetult itta, RMK Pärnumaa metskonna maa-alale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kohta leidub teade Richard Indreko Saarde kihelkonna kirjelduses 1923. aastast, lk 39 (Tallina Ülikooli Ajaloo Instituudi arhiiv). Riikliku kaitse alla võeti kalmistu Eesti NSV Ministrite Nõukogu määrusega 31. detsembril 1964. aastal.</span>


source: A
code: 11810
name: Kiviaja asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 2100
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Leiukoha stratigraafia on võrdlemisi keeruline. Mättakihi all asub 2-meetrine liivakiht (Antsülusjärve setted), nende all umbes 1 m paksune viiruline Joldiamere settekiht, selle all 0,1-0,2 m paksune huumusekiht, mis ongi asula kultuurkihiks. Selle all asub hall liivakiht (Balti jääpaisjärve setted). Orgaanilisest ainesest tehtud radiosüsiniku dateeringu järgi elati Pulli asulakohal u 9000.-8550. a eKr. Pullist leitud asustusjäljed on siiani vanimad teadaolevad Eestist. Elukoht paiknes Pärnu jõkke voolanud oja suudmes. Arvatavasti oli Pulli hooajaliselt (kevadeti-suveti) kasutatud laagripaik, mis üleujutuse tõttu maha jäeti. Leitud loomaluude järgi võib öelda, et peamiselt jahiti seal põtru, kopraid ja püüti kala. Samuti oli Pulli asukatel olemas esimene koduloom - koer. Kaevamistel saadud leiuaines koosneb peamiselt tulekivist valmistatud esemetest. Suur osa tulekivist on pärit Leedu lõunaosast või Valgevenest, vähemal määral on kasutatud kohalikku Eesti tulekivi. Leitud on mitmeid tulekivist ja luust nooleotsi, luust odaotsi ja pistoda, luust harpuuniotsi ja õngekonkse. Tööriistadest on säilinud luust talvad, naasklid ja teravikud ning tulekivist kõõvitsad ja noad. Ehetest on meieni jõudnud loomahammastest ripatsid. See leiumaterjal esindab mesoliitilise Kunda kultuuri vanemat järku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub Sauga vallas, Pulli külas, Pärnu jõe paremkaldal. Jäädes katastriüksustele tunnustega 73001:007:0078, 73001:007:0089; 73001:007:0184 ja 73001:007:0016. Kaitse all on trapetsjas territoorium, mille lõunakülje pikkuseks on 260 meetrit ning ulatus põhja-lõuna suunas 140 meetrit.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene juhuleid Pulli asulakohalt - suur mustast tulekivist nukleus - saadi juba 1930. aastatel. Kultuurkiht avastastati geoloogide poolt 1967. aastal vana kruusaaugu uurimisel, kui märgati 3 m paksuste liivakihtide all huumusekihti. Aastatel 1968-1973 ja 1975-1976 kaevati arheoloogide Lembit ja Kaarel Jaanitsa juhtimisel läbi üle 1100 ruutmeetri suurune ala. Kaevamistel saadud leide säilitatakse TLÜ Ajaloo Instituudi arheoloogiakogude hoidlates peanumbrite 4441 ja 4476 all. Mälestiseks tunnistati Pulli asulakoht 1973. aastal.</span>


source: A
code: 11812
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 1338
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvrikivi on lõhutud kolmeks, tükid kivi läheduses maas. Kivi põhjapoolses otsas on looduslik lõhe, millesse on asetatud suurel hulgal kaaskaegseid münte ja ehteid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub Surju vallas, Kõveri külas, Kolmarakse maaüksusel.</span>


source: A
code: 11813
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 1337
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvrikivi on kujult piklik, kirde-edela suunaline. Mõõtmed: pikkus 3,25 m, suurim laius 2,2 m, suurim kõrgus 1,2 m. Kivi ümbermõõt maapinna lähedalt on 8,7 m. Kivi meenutab sadulat - tema keskosa on mõlema otsaga võrreldes mõnevõrra madalam. Ühtegi selgepiirilist lohku ei ole märgata.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Surju vallas, Ristikülas, Reiu jõe vasakul kaldal, jõest umbes 70 m lõuna-edelas, Kullo-Veski kinnistul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavalt II at m.a.j pärit ohvrikivi.</span>


source: A
code: 11814
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1343
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Laiksaare külas, Saarde  vallas, Pärnumaal. Kalmistu jääb katastriüksustele tunnustega 78201:001:0160, 78201:001:0171 ja 78201:001:0276. Kalmistu on piiratud Häädemeeste-Tõitoja maanteega lõunast, idast Laiksaarest Timmkanali suunas kulgeva külavaheteega, läänest end Pärna taluga ja põhjast elektriliiniga. Kalmistu ala ulatus põhjast-lõunasse on 100 meetrit, idast-läände u 175 meetrit.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu ala on ümbritsevast 50-70 cm kõrgem seljandik. Roone (Miti) taluhoovist on õunapuude istutamisel leitud luid. Kalmistut on 1923. aastal koostatud Saarde kihelkonna muinasteaduslikus kirjelduses maininud Richard Indreko. Tema teatel olevat taluaia tegemisel tulnud välja konte ja puusärgi tükke. Mainitakse ka ühe kuldsõrmuse ja ühe kolme spiraaliga pronkssõrmuse leidu. Kirjeldusele on lisatud ka üsna segane mündi jäljend. Sõrmused on ilmselt kaotsi läinud. Rahvajuttude järgi olevat samasse kohta üks Rootsi kindral maetud. 1970. aastatel toimunud teetööde käigus oli samuti luid välja tulnud. Tegemist on ilmselt keskaegse, 15.-18. sajandisse kuuluva keskaegse külakalmistuga.</span>


source: A
code: 11851
name: Ohverdamiskoht "Hiiesoo"
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 1384
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kadaka küla. Rindsi talu varemetest jääb kivi (11852) umbes 200-300 m kagusse, Sagori talu varemetest edelasse, asub külatee lõunapoolsel küljel vahetult tee ääres. (Kapuse ja Rindsi on varasemas kirjelduses segi aetud.) Ohverdamiskoht ulatub osaliselt (?) tee alla, on suure tee poolt tulles piiratud kraaviga ja ulatub umbes 50 m ulatuses kivist edelasse. Varbla-Helmküla teede ristilt 1,5 km.</span>


source: A
code: 11852
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 1384
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohvrikivi on suur hallikas-pruun graniitrahn, mille ümbermõõt maapinnalt on 14 m, laius põhjast lõunasse 3,9 m, läänest itta 5,2 m ja kõrgus 0,8-1 m. Kujult on kivi ümar-ovaalne, lameda pealispinnaga ja sirgete servadega. Põhjapoolsest servast on ära murdunud neljakandiline (40 x 30 cm) tükk. Tuletegemisega on rohkem murenenud kivi ida- ja kagupoolne serv, mistõttu on selles osas kivi pind külje suunas lamenduv. Kivi on kaetud paksu samblakihiga (1976. a).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvrikivi asub Varbla vallas, Kadaka külas, Kadaka-Helmküla tee ääres, Rentsi talu maal, taluhooneist u 110 m idakagus. Kivi jääb "Hiiesoo" ohvrikoha kivise panga idaserva.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvrikivi koos "Hiiesoo" ohvrikohaga on tõenäoliselt olnud kasutusel II aastatuhandel. Kivi all pidi rahvajutu järgi asuma kullapada või rahaauk.</span>


source: A
code: 11855
name: Ohvriallikas
type: Ohvriallikas
alt_id: 35-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allikas asub tihedas lehtpuumetsas, mis on tiheda põõsarindega ning mahalangenud puid täis. Allika ümbrus on täis kasvanud ja puurisu täis. Maapind on jõe / oja kaldal, kus allikas asub valdavalt liigniiske. Allikas on küllaldaselt. Allika piirid pole selgelt määratavad. Ligikaudsed mõõtmed: SW-SO 4,0 m, NO-SW 2,5 m. Allikast SW poole ojasse voolab väike ca 1,5 m laiune veesoon.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohvriallikas asub Varbla vallas, Korju külas, Rüüsma maaüksusel katastritunnusega 86302:001:0021, Õispuu talu varemetest u 250 m idakagus ja Rüüsma talust 650 m põhjaloodes. Allikas paikneb lehtpuumetsas väikese jõekese või oja idakaldast 10 m kaugusel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Allika avastas 1976. aastal arheoloog Toomas Tamla.  Õispuu talu peremees K.Õispuu rääkis talle, et pärimuse järgi olevat allikasse peidetud härjakoormatäis kulda. Rahvapärimuse järgi olevat allikal ka mingi eriline tähendus. Tõenäoliselt on tegemist II aastatuhandesse kuuluva ohvriallikaga.</span>


source: A
code: 11858
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 1387
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur punakas-pruun graniitrahn mõõtmetega 2,5 m*1 m*0,8 m. Kivi idaosas on looduslik taskukujuline kirde-edela suunaline lohk, kuhu tuuakse münte jm ande. Kivi on tugevasti sammaldunud, kivi ümbrus on võsastunud. Rahvapärimuse järgi tuleb ravitsemiseks kaasa võtta viina, vett vms ning pudel vastu kivi puruks lüüa.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnumaal, Varbla vallas, Vaiste külas, katastriüksusel tunnusega 86301:007:0289. Ohvrikivi jääb Vaiste Suurjärvest u 250 m itta, Audru-Tõstamaa-Nurmsi maanteest 950 m põhjakaarde.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vaiste ohvrikivist on 1923. aastal kirjutanud T. Karopuu Varbla kihelkonna muinasteaduslikus kirjelduses, lk 12-13. Kivi on käsitlenud ka V. Hang ajakirja "Eesti Loodus" 1994. aasta esimeses numbris ilmunud artiklis "Rada ohvrikivi juurde".</span>


source: A
code: 11864
name: Kivikalme "Kalmetimägi"
type: Kalme
alt_id: 1300
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>"Kalmetimäe" küngas on põhja-lõunasuunaline, pikliku kolmnurga kujuline küngas, mis on pikema küljega pööratud läände. Põhja-lõuna suunas on see 67 m, ida-lääne suunas aga 45 m pikkune, kalme kõrgus on 1,5-2,5 m (lõunaots). "Kalmetimäe" lõunaotsal paikneb mõnekümne sentimeetri kõrgune 8 x 12 m mõõtmetega, ida-läänesuunaline pikliku kujuga küngas. Seal on murukamara all näha raudkive. Kalme algkuju on ovaalne, kuid nüüd on seda äärtest lõhutud. Nimetatud künkast põhja suunas on mõnemeetriste vahedega kaks madalat 5-6 m läbimõõduga liivaküngast. Mäe idaserval paikneb veel üks sarnane küngas. Kolmes viimatimainitud künkas kive ega kultuurkihti pole täheldatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Vända vallas, Kullimaa külas, Sepa talu maal, taluhoonest u 180 m ida pool, "Kalmetimäe" nimelise künka lõunaotsal. Vähim kaugus Pärnu jõest u 100 m, maanteest u 160 m, Lillakmäe nimelisest kalmistust u 200 m edela pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme võib kirjelduse ja leidude põhjal kuuluda I aastatuhande algusesse. Võimalik, et "Kalmetimäge" on kasutatud matmiseks ka hiljem ning seal võib paikneda maa-alune külakalmistu. J. Jungi sõnutsi olevat "Kalmetimäelt" kivide vahelt leitud sütt ja põlenud luid. Mäel leiduvaid künkaid pidas ta liivlaste kääbasteks. Liivlased olevat Narva suunast Pärnu poole minnes omakseid siin põletanud ja matnud. Kivikalmet on R. Indreko teatel kunagi kaevanud M. Bolz, kes leidnud sealt palju esemeid. 1900. a teostas kalmel kaevamisi M. Schockhoff, kes leidis pronksist karjasekeppnõela, rauast aasaga õõneskelti, luust nooleotsa ja keraamikakilde (säilivad Pärnu muuseumis PM. 721).</span>


source: A
code: 11866
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1332
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme paikneb kõrgemal loode-kagu suunalisel liivakünkal vahetult Pärnu jõe paremal kaldal. Eelmisel sajandil on künkasse kaevatud kartuliauke, millega osa kultuurkihist lõhutud. Tõenäoliselt esineb matuseid kogu nimetatud voore alal.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu paikneb Vändra vallas, Kurgja külas, Pärnu jõest põhja pool asuval Kurgja-Linnutaja maaüksusel. Raba talust jääb kalme u 420 m lõunaedelasse, Kurgja teel Pärnu jõge ületavast sillast u 300 m loodesse, jõest u 15 m ja maanteest u 70 m kaugusele.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tõenäoliselt on "Surnumäe" näol tegemist kesk- ja varauusaegse (15.-17. sajand) külakalmistuga. Rahvapärimuses on seda nimetatud ka katkukalmeks. 19. sajandi lõpul - 20. sajandi algul on kartuliaukude kaevamisel leitud inimluid ja münte, mis on aga kaduma läinud. Kohal pole arheoloogilisi kaevamisi läbi viidud.</span>


source: A
code: 11868
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1328
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Järskude nõlvadega ca 800 m2 innamäe suurim kõrgus on 25,5 m. Läänest ja lõunast piirab seda Mädara jõgi, põhjast oja, ida küljest piirneb linnamägi sooga. 
Indreko sõnutsi pidada linnamäe kaguküljel kusagil kivitrepp ja kivitee olema, mis üles mäele tõusevad. Linnamäest lääne pool on oja ja mäejalami vahel madalam vesine maalapp, mida rahvasuus "Linna aas" nimetatakse.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnamägi paikneb Pärnu maakonnas, Mädara külas, Liiva talu maal. See jääb Pärnu-Rakvere maanteest ca 300 m kagusse Mädara jõe vasakule kaldale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varem olevat mäge kutsutud ka "Kirikumäeks" või "Punamäeks". Mäelt olevat leitud sütt ja palgiotsi. Mäe peal edelanurgas on auk, kus olevat kaevanud J. Jung ning üks üliõpilane. Leiti sütt ning rauast viie aasaga nõel. Linnamäge on kirjeldanud 1925. aastal R. Indreko. 1953. aastal tegi paigal prooviauke arheoloog, A. Vassar, kes tuvastas, et linnamägi oli kasutusel I at II poolel m.a.j.</span>


source: A
code: 11869
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1331
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on Kadjaste-Suurejõe teest vahetult kagusse jääva kirde-edela suunalise 60-70 x 40 m suuruse kõrgendikuga. Kalmistuala keskosast kulgeb üle külavahe tee, millest idapoole jääv ala oli 2007. aasta sügisel künni all ning lääne poole jääv ala kasutusel heina- / karjamaana. Tegemist on 15.-18. sajandisse kuuluva külakalmistuga.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu paikneb Oriküla külas, Vändra vallas, Pärnu maakonnas. Kalmistu jääb Kadjaste-Suurejõe teest vahetult kagusse. Paiknedes katastriüksustel 93002:004:0081 (Lootsiku maaüksus) ja 93002:004:0089 (Jõekääru maaüksus) ja osaliselt ka 93002:004:0088 (Kartarro Jõeääre maaüksus).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimest korda on kalmistut maininud Jaan Jung: lisaks inimluudele olla sealt 19.sajandi lõpul saadud ka metallesemeid, mis kõik on aga kaotsi läinud. Seni ainsad arheoloogilised uuringud toimusid 2007. aastal.</span>


source: A
code: 11870
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1304
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub Pärnu jõe ürgoru liivasel pervel. Jõest lahutab teda madal luht, millest voor tõuseb kõrgemale kuni 1,5 m. Kalmistuala näol on tegemist kirde-edela suunalise voorega (ca 200 x 100 m ala). Ilmselt jäi osa sellest põhjapool asuva kruusaaugu alale. Kui voore seda osa, mis jääb maanteest lääne poole katab kuuse-kase mets (osaliselt võsa), siis teisel pool maanteed asub maaparanduse alt läbi käinud põld. Mälestise täpseid piire on võimalik selgitada vaid arheoloogiliste kaevamistega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Rahnoja külas, osaliselt tänasel Kavapõllu maaüksusel ning osalt endisel Päärniku talu maal. Kalmistu jääb Pärnu jõe vasakkaldalde ning mõlemale poole Tori-Vihtra maanteed kohta, kus maantee teeb käänaku kirdesse. Jõest on kalmistu ca 200 m idas, teest aga vahetult lääne ja ida pool, taluhooneist põhjas. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu loodeosa kirjeldas J. Jung järgmiselt: „... ½ versta pikk tuiskava liiva mägi, kus mõnes 13 kohas surnute luid ja kondi puru leida olevat. Need kohad olla mõne kümmekond sammu üksteisest eemal. Tuul on liiva pealt ära puhunud ja palju luid välja tulnud, keda inimesed jälle sinna ja tänna matnud. Mõnes kohas näis ka põletatud luid olevat. Vanu asju olevat sealt leitud, aga need olla kõik jälle ära kaotatud.“ R. Indreko mainib aga luuleide ka teisel pool maanteed. Kõik leiud ja luud on tagasi maetud. Kalmistu puhul on nähtavasti tegemist kesk- ja varauusaegse/uusaegse maa-aluse kalmistuga (14.-18. saj).

Ent R. Indreko kirjelduse andmeil on kalmistust lääne pool asuvalt luhalt, jõe kaldalt, leitud 2 kivitalba. Ühe kivitalva katkend on leitud ka kagu poolt maanteed. Seega osutavad need leiud ka kiviaegsele asustusele nimetatud kohas.</span>


source: A
code: 11871
name: Ohverdamiskoht "Hiie küngas"
type: Ohverdamiskoht
alt_id: 1334
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ohverdamiskoha "Hiie küngas" puhul on praegusel ajal tegemist lageda põlluga. Varem oli see küngas, millel kasvas suur kask ja esines kive. Kolhoosi ajal lükati kivid põllu serval asuva lepiku alla hunnikusse, mälestis sai selle tegevuse käigus tugevasti kahjustada.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ohverdamiskoht asub Vändra vallas, Rõusa külas, Hansu maaüksusel. Hansu talu hoonetest jääb mälestis u 100 m edelasse, Käru jõest ja sellega paralleelselt kulgevast külavaheteest 150-200 m itta.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestise kohta on andmeid Jaan Jungi käsikirjade kogus (Jung Mss 224) ja Richard Indreko poolt 1925. a koostatud Vändra kihelkonna kirjelduses (mõlemad Tallinna Ülikooli Ajaloo Instituudi arhiivis). Viimase järgi olevat "Hiie künkalt" suurvee ajal rahasid leitud. Leidude saatus on teadmata. Arvatavasti on tegemist II aastatuhandesse kuuluva ohverdamiskohaga.</span>


source: A
code: 11873
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1301
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Vändra vallas, Vihtra külas, Pargi maaüksusel. Kalme paikneb kunagise Vihtra mõisa pargi idaosas, Pärnu jõest 70 m põhja, Vändra-Vihtra teest 25 m lääne pool, Vihtra mõisa peahoonest u 100 m kirde-läänes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Millisesse perioodi siinne kivikalme jääb, on hetke teadmistele tuginedes raske öelda, kuna paigal pole läbi viidud arheoloogilisi uuringuid. Ilmselt dateerub see kalme aga siiski muinasaja lõppu.</span>


source: A
code: 11874
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1302
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Vändra vallas, Vihtra külas, Meieri maaüksusel. Kalme paikneb kunagise Vihtra mõisa pargi idaosas, Pärnu jõest u 40 m põhja, Vändra-Vihtra teest 25 m lääne pool, Vihtra mõisa peahoonest u 100 m läänekagus.</span>


source: A
code: 11879
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 35-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on suhteliselt suur ja hästi nähtav. Pikkus lõuna-põhja suunas 4,40 m, laius 4,12 m, kõrgus 1,60 m, ü 12.70 m. Värvus tumehall roosade laikudega. Küljed suhteliselt järsud, tugevalt sammaldunud, pealtvaates on kivi kolmnurkse kujuga, veidi kaldu kagust loode suunas. Kivil võib loendada kokku 46 lohku, enamus neist paikneb kivi kagupoolses kõrgemas osas, kivi jämeda struktuuri tõttu on paljud lohud ebaselged. 3 lohku on ilmekamad läbimõõduga 8,5-9 cm ja sügavusega 4,5-5 cm. 14 lohku on läbimõõduga 6 cm-1,5 cm, 20 lohku on ebamäärased, sügavus ei ületa 1 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Rapla maakonnas Juuru vallas Hõreda mõisa lähedal, Hõreda-Rapla maanteelt 80 meetrit ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi dateeritakse I aastatuhandesse e.m.a - I aastatuhat m.a.j. Riikliku kaitse alla võetud 1978. a.</span>


source: A
code: 11909
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 122-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi on pealtvaates ovaalse kujuga pikiteljega kagu-loode suunas 2,8 m, laiusega 1,95 m, ümbermõõduga 8,22 m, kõrgus loodeküljel 0,95 m. Pealispind on kergelt kumer loodest kagu suunas kaldu ning edelaküljelt suhteliselt järsu servaga. Kivil on kolm lohku, mis asetsevad kivi madalamas osas kivi keskel ja kaguosas. Lohud paiknevad üksteisest 40 ja 50 cm kaugusel. Suurima lohu läbimõõt on 6 cm ning sügavus 2 cm, ülejäänutel vastavalt 5 cm ja 1-1,5 cm (Mälestise pass, E. Tõnisson 1981).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Seli-Angerja tee ja Posti talu juurdepääsutee ristmiku lähedal Seli-Angerja teest 30 m idapool. Posti talu asub kivist ligikaudu 170 m kaugusel. Maapind on kivi asukohas märgatavalt kaldu ida ja kagu poole, s.t Atla jõe suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on dateeritud I aastatuhandest e.m.a kuni I aastatuhandesse m.a.j.</span>


source: A
code: 11910
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 126-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates trapetsi kujuline pikkusega kagu-loode suunal 2,12 m, laius 1,85 m, ü 6,10 m, kõrgus 0,65 m. Kivi ümbrus on lage. Värvus on roosakashall, sammaldunud. Kivil on otsavaates kolmnurkne kuju, loodepoolne osa on järsem ja seal on 3 lohku. Kaks neist on läbimõõduga 6 cm, sügavusega 1,5 cm, kolmas lohk läbim 5 cm, sügavusega 1 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi paikneb Rapla maakonnas Juuru vallas Seli mõisast ca 200 m ida pool põllul madalamas kohas.</span>


source: A
code: 11913
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 129-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivil on 4 lohku, neist suurim läbimõõduga 7 cm, sügavusega 2 cm. Kivi madalamas osas 3 lohku on läbimõõduga 5-6 cm sügavusega 1-1,5 cm ja paiknevad kivi kõrgemas osas. Kivi keskel on teravate äärtega pikergune sügav auk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Rapla maakonnas Juuru vallas Pirgu külas, Seli mõisa viinavabrikust ca 200 m idas Peenramäe talu maal.</span>


source: A
code: 11914
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 153-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on suur, pealt kumer ja  värvuselt hall ning asub kuuse all talu aia ääres. Pealtvaates on kivi viisnurkse kujuga pikkusega kaugu-loode suunas 3,3 m, edela-kirde suunas 3,2 m, ümbermõõt 9,55 m, kõrgus kuni meeter. Kivil on 17 lohku, neist 2 ebakindlad. Kuus lohku läbimõõduga 7 cm, sügavus lohkudel erinev 0,5 cm kuni 2,5 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub Rapla maakonnas Juuru vallas Pirgu külas, Seli mõisa lähedal Mihkli talu aia ääres.</span>


source: A
code: 11915
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 154-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur ja lame kivi, pealtvaates trapetsikujuline, servadest suhteliselt järsk. Pealispind keskelt veidi nõgus ja konarlik. Kaetud paksu samblakihiga. Kivi mõõdud: põhja-lõuna suunal 3,55 m, ida-lääne suunas 3,45 m, ü 11,48 m. Kivil võib loendada 15 lohku mis asetsevad hajali, lõunapoolsel otsal võib loendada 7 lohku, see on eraldatud sügava lõhega. Lohkude suurus ja sügavus on erinev, 0,5 cm kuni 1,5 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas, Juuru vallas Pirgu külas Mihkli talu maal. Kivi asub tee kõrval, mis viib Seli mõisa olles mõisast ca 250 m.</span>


source: A
code: 11916
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 155-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on madal, ovaalse kujuga. Mõõtmed; pikkus 3,10 m, laius 2 m, ü 7,95 m, kõrgus 0,68 m. Värvuselt hall, roosade laikudega, tugevalt sammaldunud. Pealt kumer, küljed laugjad, idapoolne külg järsem. Kivil on 4 lohku, neist 2 ilmekamad läbimõõduga 5 ja 6 cm, sügavusega 1 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Rapla maakonnas Juuru vallas Pirgu külas Mihkli talust kagu pool.</span>


source: A
code: 11917
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 156-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pealtvaates on kivi mitmenurkne ja suhteliselt madal, kõrgus 0,72 cm. Pikkus edela-kirde suunas 22,85 cm, laius 22,54 cm, ü 7,30 m. Kivi pealispind on kumer ja väikese kallakuga kagu suunas. Kivil on 4 väikest lohku läbimõõduga 5 cm, ühel on sügavus 1 cm, teistel 0,5 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Juuru vallas Pirgu külas Mihkli ja Peenramäe talu maal.</span>


source: A
code: 11932
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2702
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kaiu vallas Vana-Kaiu külas Kaiu-Mõisa katastriüksusel, s.o Kaiu mõisa pargis mõisa peahoonest u 50 m kirdes ning Kiu-Vahastu teest (tee nr 20122) u 50 m edelas.</span>


source: A
code: 11933
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2703
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kaiu vallas Vana-Kaiu külas Küüni katastriüksusel. Kivi paikneb vana magasiaida lähedal, sellest 30-40 m idas, ida suunas laskuval laugjal nõlval, Kaiu mõisast ligikaudu 500 m kirdes.</span>


source: A
code: 11939
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1522
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistule on maetud 16.-18. sajandil (leidude alusel; Arheoloogiliste kaevamiste aruanne, Gurly Vedru, 2008).</span>


source: A
code: 11940
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2147
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kehtna vallas Koogimäe külas Mõisa katastriüksusel. Kalme paikneb haritaval põllumaal Tallinn-Rapla-Türi teest 460 m ida pool.</span>


source: A
code: 11941
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestise ala ühtib tänase Kumma küla keskusega. Asulakoha kultuurkiht on tuvastatud külatee lõunaküljel tee ja oja vahelisel lõuna suunas alaneval alal, kus asuvad talude õuealad ja aiamaad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb Raplamaal Kehtna vallas Kumma külas hoonestusega kaetud küla keskuses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Keraamika leidude põhjal on asulakoht dateeritud I aastatuhande II poolde. Asustus on samas kohas püsinud läbi keskaja ja varase uusaja kuni tänaseni.
Kumma küla talud on tähistatud 17. saj II poole kaardil (Cumma dorff), kus on märgitud Mäekülas 11 talukohta ja Allkülas 8 talukohta (EAA.1.2.C-IV-102: Dasz Guth Kottz. http://www.ra.ee/kaardid/index.php/et/map/search?place=Valtu&vmode=grid&q=1). Talud on kaardil märgitud ojast ja allikast põhja pool paiknevale lõuna suunas alanevale nõlvale (Mäeküla) ning allikast lõunapoole piki teed (Allküla).
Kumma küla on kirjalikult esmamainitud Taani hindamisraamatus 1241. a (Compayas), kus küla suuruseks on märgitud 10 adramaad (Johansen, Paul. Die Estlandliste des Liber census daniae. Kopenhagen. 1933. Lk 443).
Asulakoha avastas 1973. aastal arheoloog Vello Lõugas.</span>


source: A
code: 11942
name: Kalmistu "Ristimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1600
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestise ala on ida-läänesuunaline piklik kõrgem võsastuv ala, mille pikkus ida-lääne suunas on ligikaudu 110 m, laius ligikaudu 20 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu "Ristimägi" asub Raplamaal Kehtna vallas Kumma külas Niidre katastriüksusel. Mälestis asub Niidre talu hoonetest 230 m põhjasuunas ning Valtu-Kumma teest (tee nr 20150) idapool.
Kalmistuala idaosa kohalt kulgeb üle elektri õhuliin.
Kalmistuala idaosas asub geodeetilise võrgu punkt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis on dateeritud 14.-17. sajandisse.</span>


source: A
code: 11943
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1599
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme (nimetatud ka "Kirikuvare") on piklik-ovaalse kujuga pikiteljega ida-lääne suunas 28 m, laius keskosas 14 m. Mälestise ala on suhteliselt selgete piirjoontega ning võrdlemisi järsu servaga, mille kõrgus ulatub 0,6-0,7 m.
Kalmele on toodud põllult kive.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme (nimetatud ka "Kirikuvare") asub Raplamaal Kehtna vallas Kumma külas. Mälestis paikneb põllumaal Muusika katastriüksusel vahetult Uuljüri katastriüksuse piiril Valtu-Kumma teest (tee nr 20150) 270 m idasuunas.
Kalmest 80 m läänepool paikneb teine kivikalme (reg nr 11944) ning 90 m loodepool kolmas kalme (reg nr 11945).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on dateeritud I aastatuhandesse pKr.</span>


source: A
code: 11944
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 162-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestise ala on pikliku kujuga, kirde-edelasuunaline pikitelg ligikaudu 31 m, laius 7-8 m.
Kalme alale on toodud põllult kive.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Raplamaal Kehtna vallas Kumma külas. Mälestis paikneb põllumaal Muusika katastriüksusel Niidre katastriüksuse piiril Valtu-Kumma teest (tee nr 20150) 150 m idasuunas.
Kalmest 80 m idapool paikneb teine kivikalme (reg nr 11943) ning 80 m põhjapool kolmas kalme (reg nr 11945).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on dateeritud I aastatuhandesse pKr.</span>


source: A
code: 11945
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 163-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestise ala on ebakorrapäraselt ümara kujuga, läbimõõduga kuni 10 m.
Kalmele on toodud põllult kive.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Raplamaal Kehtna vallas Kumma külas. Mälestis paikneb põllumaal Muusika katastriüksusel Niidre katastriüksuse piiril Valtu-Kumma teest (tee nr 20150) 150 m idasuunas.
Kalmest 90 m kagupool paikneb teine kivikalme (reg nr 11943) ning 80 m lõunapool kolmas kalme (reg nr 11944).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on dateeritud I aastatuhandesse pKr.</span>


source: A
code: 11946
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1521
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kehtna vallas Käbiküla külas Jakobi katastriüksusel. Kalme paikneb  Kehtna-Põlma teest (tee nr 20149) 380 m loodes põllumaal Jakobi maaüksuse loodepiiri lähedal. Kalmest 50 m edelapool asub teine kivikalme (reg nr 11949).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Leiumaterjali põhjal otsustades pärineb kalme I aastatuhandest pKr.</span>


source: A
code: 11947
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2144
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Põllul asuvad 2 kivikalmet, esimene neist on ovaalse põhiplaaniga, pikiteljega kirde-edela suunas 45 m x 30 m loode-kagusse, kõrgusega 1,5 m. Kivid on erineva suurusega ja paiknevad ebakorrapäraselt, keskosas tihedamalt. Hiljem on kive põllult juurde lükatud. Kogu vare on võsastunud. V. Lõugas 1970. a leidnud põlenud ja põletamata inimluude tükke ja savinõude kilde.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalmed asuvad Rapla maakonnas, Kehtna vallas, Käbikülas, Hiie talu maadel. Kivivared paiknevad Hiiemäe nime kandval künkal keset põldu. Läheduses oleva Jaagupi talu maadel on samuti kaks kalmet.</span>


source: A
code: 11948
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2145
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on kahest kõrvuti asetsevast kalmest parempoolsem. Kalmed on sarnased, kuid reg nr 11947 on väiksem ja paikneb naaberkalmest 20-30 m. kagu pool. Põhiplaanilt ovaalne, pikiteljega kirdest edelasse 30 m laiusega loode-kagu suunal 21 m. Vare moodustub põllult kokkulükatud kividest, vare keskosa on korrapärasem ja eeldatavalt vana kalme ase.</span>


source: A
code: 11949
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2146
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kehtna vallas Käbiküla külas Jakobi katastriüksusel. Kalme paikneb  Kehtna-Põlma teest (tee nr 20149) 390 m loodes põllumaal Jakobi maaüksuse loodepiiril. Kalmest 50 m kirdepool asub teine kivikalme (reg nr 11946).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Leiumaterjali põhjal otsustades pärineb kalme I aastatuhandest pKr.</span>


source: A
code: 11950
name: Keava linnus
type: Linnus
alt_id: 1520
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnus on rajatud kruusaseljandikule, mille suhteline kõrgus ulatub kuni 13,6 meetrini. Linnuse õu on ligemale 80 m kikk ja 30 m lai (õuepindala u 2400 m2), kahelt küljelt on see kaitstud looduslikult kõrgete nõlvadega. Linnuse otstes paiknevad kõrged kunstlikud vallid ning kraavid. Linnuse õue jääb kividega täidetud lohk, mida võib pidada endiseks kaevu kohaks. Arheoloogiliste uuringute käigus tuli linnamäe põhjaserval ilmsiks nn salakäik, mis praeguseks on rekonstrueeritud. 
Linnus on rajatud ilmselt juba rahvasterännuajal, 5.-6. sajandi paiku ning oli tõenäoliselt kasutusel kuni 13. sajandini. Peamiselt raadiosüsiniku dateeringute põhjal on linnuse kasutus jaotatud IV kuni V etapiks. Linnuse leiumaterjalina leiti nii keraamikat, ehteid relvi (sh 4 ammunooleotsa).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnus asub Linnamäe talu maadel, mis paiknevad ülejäänud külast eraldi, külakeskusest umbes 1 km kaugusel, põhja pool, Keava-Ingliste-Juuru maantee lähedal. Keava linnus asub talu hoonetest ligemal 200 m põhja pool metsamaal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arheoloogiliselt uuritud aastatel 2001-2004.</span>


source: A
code: 11951
name: Kalmistu "Kabeliase"
type: Kalmistu
alt_id: 58-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Raplamaal, Kehtna vallas, Lokuta külas, Kilgi talust vahetult läänepool asuval liivaseljandikul (talust 80 m kaugusel), Lelle-Vändra maanteelt Järvakanti viiva tee lõunaserval.</span>


source: A
code: 11952
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on põhiplaanilt ovaalse kujuga, ida-lääne suunas u 25 m. Kalme ala tõuseb ümbritsevast põllust u 0,7 m kõrgemale. Kalme on pealt lame tihedalt pealt täis suuri sammaldunud raudkive, millede vahel leidub tühimikke. Kivid on sattunud kalme alale tõenäoliselt kivikoristuse käigus. Kalme lääneosas kasvab kaheharuline kuusk, ida ja kirde osas kaks kolm toomingat ja pihlakat. 1978. aastal tehtud prooviaugu põhjal võib oletada, et kalme struktuur on üldiselt hästi säilinud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmete rühm asub põllumassiivi lõuna nurgas. Ajalooliselt on tegemist Kehtna mõisa põlluga. Lääne poolt piirab põldu Tallinn-Rapla-Türi maantee, kalme asetseb põllu lõuna ääres, mõisa ja küla põlde eraldavast vanast kiviaiast u 20 m põhja pool elektri liini all. Kalmet ümbritsev söödiala on kasvanud põllupeenraga ühte.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistiseana on avastatud kalme 1974. aasta kevadel, samas on koosataud ka Evald Tõnissoni poolt mälestise pass. Arheoloogiliste meetoditega suuremas mahus uurimata, 1978. aastal tehti üks prooviauk.</span>


source: A
code: 11953
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 3-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme paikneb ovaalse põhiplaaniga kirre edela suunas väljavenitaud (45 x 25 m) kive täisveetud alal. Kalme pinnal on mitmesuguse kõrguse ja suurusega sammaldunud raudkive, kivide vahel tihe rohukamar. Kalme keskpunktist 5-6 m edela pool asetseb 2 m läbimõõduga lohk. Kalmel kasvab pihlakas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmete rühm asub põllumassiivi lõuna nurgas, ajalooliselt on tegemist Kehtna mõisa põlluga. Lääne poolt piirab põldu Tallinn-Rapla-Türi maantee, millest kalme asub u 290 m kaugusel. Lõunasse jäävad Õhukese talu maad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistiseana on avastatud kalme 1974. aasta kevadel, samas on koosataud ka Evald Tõnissoni poolt mälestise pass. Arheoloogiliste meetoditega uurimata.</span>


source: A
code: 11954
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 4-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme paikneb u 50 m läbimõõduga kive täisveetud ala kagu osas, kivid kalmel ümbruses pärinevad põllult või teistest lõhutud kiviraunadest. Kalme ala on lage. Ümber kalme on kive kuhjatud mitme vallina, ala keskel kasvab üksik suurem lehtpuu. Kalmest ligemale 100 kaugusel kagu pool paikneb kalme reg nr 11953.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmete rühm asub põllumassiivi lõuna nurgas. Ajalooliselt on tegemist Kehtna mõisa põlluga. Lääne poolt piirab põldu Tallinn-Rapla-Türi maantee, millest kalme asub u 210 m kaugusel. Lõunasse jäävad Õhukese talu maad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistiseana on avastatud kalme 1974. aasta kevadel, samas on koosataud ka Evald Tõnissoni poolt mälestise pass. Arheoloogiliste meetoditega uurimata.</span>


source: A
code: 11955
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 5-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on piklikkuse ovaalse kujuga, pikiteljega loodesse-kagusse u 40 m, laius kuni 15 m, suhteliselt madal. Kalmele ja seda ümbritsevale alal on kuhjatud kohati kive. Kalme on pealt lame. Võib oletada, et kalme alal paikneb mitu üksteisega ühinenud kalmet. Kalme alal kasvab mitmeid puid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kahest kalmest koosnev kalmete rühm jääb põllu kagu ossa, ajalooliselt on tegemist Kehtna mõisa põlluga. Kalme paikneb loode-kagu suunalisel kõrgendiku, kalmest reg nr 11956 loodes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistiseana on avastatud kalme 1974. aasta kevadel, samas on koosataud ka Evald Tõnissoni poolt mälestise pass. Arheoloogiliste meetoditega suuremas mahus uurimata.</span>


source: A
code: 11956
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 6-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on piklikkuse ovaalse kujuga, pikiteljega loodesse-kagusse u 38 m, laius kuni 10 m, suhteliselt madal. Kalmele ja seda ümbritsevale alal on kuhjatud rohkelt kive. Kalme on pealt kumer. Võib oletada, et kalme alal paikneb mitu üksteisega ühinenud kalmet, mis tõusevad üldisest pinnase tasemest veidi esile. Kalme tähis paikneb lääne osas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kahest kalmest koosnev kalmete rühm jääb põllu kagu ossa, ajalooliselt on tegemist Kehtna mõisa põlluga. Kalme paikneb loode-kagu suunalisel kõrgendiku, kalmest reg nr 11955 kagus u 25 m kaugusel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistiseana on avastatud kalme 1974. aasta kevadel, samas on koosataud ka Evald Tõnissoni poolt mälestise pass. Arheoloogiliste meetoditega suuremas mahus uurimata.</span>


source: A
code: 11957
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 50-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi on pealtvaates ebakorrapäraselt ümara kujuga. Mõõtmed põhja-lõuna suunas 4,5 m, ida-lääne suunas 4,3 m. Suurim kõrgus idaküljelt 1,9 m. Kivi pealispind on idast lääne poole kaldu laskudes kuni maapinnani. Külgvaates (lõuna poolt) on kivil kolmnurkne kuju. Pealispinna kõrgemal osal on tuvastatavad 5 lohku, millest läänepool asub veel 2 lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kehtna vallas Ohekatku külas Alttoa katastriüksusel. Kivi paikneb põllumaal raudteest u 85 m edela suunas. Kivist 160-170 m lõuna pool asuvad Alttoa talu hooned.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11958
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 54-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lohukivi on pealtvaates ebakorrapäraselt trapetsikujuline. Kivi loodepoolne ots tõuseb kõrgemale. Pealispind laskub loodest kagusse kuni maapinnani. Kivi mõõtmed kirde-edela suunas on 2,5 m, loode-kagu suunas 2,2 m, kõrgus 0,9 m. Kivi kõrgemal loodepoolsel otsal on üks lohk läbimõõduga 6 cm, sügavusega 1 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kehtna vallas Kehtna-Nurme külas Jüri katastriüksusel. Lohukivist umbes 100 meetrit edelasuunas asuvad Jüritoa talu hooned ning umbes 140 meetrit kirde suunas Väljaotsa talu hooned. Kivi paikneb Väljaotsa talu juurdepääsuteest 25-30 m loode pool põllumaal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11960
name: Ohvritamm
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 1527
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on tugeva tüvega, suhteliselt ühtlase võraga puu. Puu kõrgus on 21-22 m ning võra läbimõõt ligikaudu 17 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kehtna vallas Ohekatku külas Rõue-Keava tee (tee nr 20252) põhjapoolsel serval. Ohvritamm paikneb endise Ohekatku mõisa pargi alal. Tammest ca 100 m ida suunas asub suur kuivatihoone, ca 170 m lääne suunas alajaam ning endised noorkarja laudad (varemed). Ohvritammest lõunapool endise mõisa peahoone asukohas on Ohekatku külaplats. Vahetult tammest põhjapool on endise Pärnala talu maa piiriks olnud kiviaia jäänused.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tamme oletatav vanus on 250-300 aastat. Tammega seotud ohvritraditsioon pärineb 18.-19. sajandist.</span>


source: A
code: 11961
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 49-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Praegusel kujul on kivi algse asendiga võrreldes serviti - algne pealispind on kivi praeguseks idaküljeks, kivi põhi lääneküljeks. Mälestis on trapetsit meenutava kujuga raudkivi. Kivi läänepoolne külg (algne põhi) on järsk, idapoolne (algne pealispind) langeb umbes 60 kraadi all. Kivi pikkus põhja-lõuna suunas on 2,4 m, laius 1,8 m ning kõrgus kuni 1,5 m. Kivi algsel pealispinnal (praegusel idaküljel) on kokku 11 lohku. Neist neli suuremat on läbimõõduga 8 cm, sügavusega 2-2,5 cm. Kolm lohku on läbimõõduga 6-7 cm, sügavusega 1-2 cm. Viis lohku on väiksemad ja ebamäärasemad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kehtna vallas Pae külas Järve talu sissesõidutee alguses Järve talu sissesõidutee ja külavahetee ristmikust vahetult kirdes. Kivi ei ole oma algses asukohas, vaid on sinna nihutatud eeldatavasti külavahetee ehituse käigus (1970. aastatel). Vana külatee asub uuest teest 60-90 m läänepool. Varem asus lohukivi praeguse tee lääneserva kohal mingi hoone (pole teada millise) ääres. Ilmselt on tegemist sama kiviga, mis Juuru kihelkonnakirjelduse kohaselt asetses Paeküla külatänava ääres ühe küljega kiviaias.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11963
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 203-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on peaaegu kolmnurkse põhiplaaniga ja kõrgema keskosaga raudkivi. Kivi kõrgemas osas on 8 korrapärast kunstlikku lohku läbimõõduga 3,5-7 cm ning sügavusega 0,5-3 cm. Lohukivi on põhja-lõuna suunas 2,3 m pikk, 1,6 m lai ning 0,7 m kõrge.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kohila vallas Rootsi külas Vana-Rootsi katastriüksusel. Lohukivi paikneb Väike-Rootsi talu hoonetest u 180 m lõuna pool ning Rootsi talu elamust u 160 m edela pool söötis põllumaal. Mälestisest u 100 m kagu pool asub teine lohukivi (reg nr 11964).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11964
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 204-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on peaaegu ristkülikukujulise põhiplaaniga ja 45 kraadi all lääne suunas langeva pealispinnaga raudkivi. Kivi kõrgemas idaosas leidub 24 korrapärast kunstlikku lohku läbimõõduga 5-8 cm ning sügavusega 0,8-3 cm. Kivi pikkus põhja-lõuna suunas on 3,1 m, laius 2 m ning kõrgus 1,2 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kohila vallas Rootsi külas Vana-Rootsi katastriüksusel. Lohukivi paikneb Väike-Rootsi talu hoonetest u 260 m lõuna-kagus ning Rootsi talu elamust u 200 m lõuna pool söötis põllumaal. Mälestist ümbritseb tihe lepavõsa. Mälestisest u 100 m loode pool asub teine lohukivi (reg nr 11963).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11965
name: Asulakoht "Kodja (Kotja) küla ase"
type: Asulakoht
alt_id: 184-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asula kultuurkiht on tuvastatud lagedal põllul loodusliku kõrgendiku kirde- ja idanõlval suure kokkulükatud kivihunniku ümbruses ja sellest lõuna pool. Kõige intensiivsem kultuurkiht paikneb kivihunnikust vahetult lõunas, nõrgenedes lõuna suunas. Võrdlemisi tumedas mullas leidub hulgaliselt põlenud raudkive. Näha võib ka luid ja keraamikat. Kultuurkihi paksus on erinev, keskmiselt 0,3-0,5 m.
(M. Mandel, 1985)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub Rapla maakonnas Kohila vallas Adila külas Pihali-Adila-Rabivere teest (tee nr 20103) edelasuunas ning Vaino talust kagusuunas põllumaal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoht on dateeritud ajavahemikku I-II aastatuhat.</span>


source: A
code: 11966
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1554
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Adila külas Kuusiku katastriüksusel. Kivi paikneb Loigu talu hoonetest 100 m ida suunas ning Männikumäe hoonetest 410 m kirde pool kasutuseta heinamaal. Kivi põhjaküljel kasvab pihlakas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11967
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 185-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on rombja põhiplaaniga ja kõrgema keskosaga. Kivi pikkus ulatub OW-suunas 2,3 meetrini, laius 1,5 meetrini, kõrgus 1 meetrini. Kivi kõrgemas keskosas on 2 kunstlikku lohku läbimõõduga 5-6 cm, sügavusega 1,5-2 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Adila külas Pihali-Adila-Rabivere teest (T-20103) 350 m edelasuunas söötis ala lõunaservas põllumaa piiril. Kivist 240 m loodesuunas asub Vaino talu. Kivist 25 m edelasuunas asub teine lohukivi (reg nr 11968). Kivid asuvad kaitsealusel asulakohal.</span>


source: A
code: 11968
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 186-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lohukivi on peaaegu ümara põhiplaaniga, pealt kumer. Kivi läbimõõt on 1,7 - 2 m ning kõrgus u 1 m. Kivi pealispinnal on 23 kunstlikku lohku läbimõõduga 4 - 7 cm, sügavusega 0,5-3 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Adila külas Pihali-Adila-Rabivere teest (T-20103) 370 m edelasuunas suure kivihunniku lõunaservas. Kivist 240 m loodesuunas asub Vaino talu. Vahetult kivi juures asub Vaino tallu suunduva elektriliini post (betoonpost).
Kivist 25 m kirdesuunas asub teine lohukivi (reg nr 11967). Kivid asuvad kaitsealusel asulakohal.</span>


source: A
code: 11970
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1566
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne kivi on pealtvaates nelinurkse kujuga, põhiplaani mõõtmetega 2,8 x 2,2 m. Kivi kirdekülg on kõige kõrgem. Kivi pealispind on lõuna ja edelasuunas tugevalt kaldu laskudes kuni maapinnani - idapoolt külgvaates on kivil kolmnurkne kuju. Põhja-kirdepoolt vaadatuna on kivil trapetsit meenutav lõige. Kivi ida- ja läänekülg on suhteliselt järsud.
Kivi kõrgus põhjaküljel on 1,3 m. Kivi pealispinna kirdeosas on 3 lohku läbimõõduga 5-6 cm, sügavusega 1,5 cm. Lohud asuvad üksteisest 20-25 cm kaugusel. Nimetatud kolmele lohule lisandub 2 ebamäärasemat lohku, sügavusega 0,5-1 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Raplamaal Kohila vallas Angerja külas Vaida-Urge teelt kagupool Oksa talu maal. Kivi paikneb Oksa talu õuealalt 60-70 m loodesuunas vahetult Oksa ja Kivi kinnistute piiril Angerja oja kaldajärsakul. Kivist lõuna- ja edelapool on söödis olev põld.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11971
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2710
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ovaaljas-rombilise kujuga, pikiteljega põhja-lõuna suunas 2,7 m ning laiusega 2,2 m. Kivi küljed on järsud tõustes peaaegu püstloodis 0,8-1,1 m kõrguseni. 
Kivi murenenud pealispinnal võib loendada 20 lohku. Kivi kõrgemal edelaküljel on 7 lohust moodustuv rühm - lohkude läbimõõt ulatub 5-6 cm kuni 7-8 cm, sügavus 1,5-2,5-3 cm. Teine rühm veidi väiksemaid lohke paikneb kivi põhjaosas (6 lohku). Kivi keskosas võib loendada veel 7 lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Raplamaal Kohila vallas Angerja külas Männiku katastriüksusel. Kivi asub Männiku hoonetest 260 m kirdesuunas, Laagri talu hoonetest 150-160 m idasuunas. Kivi paikneb taastatud kiviaia sees. Kivist 60 m põhjapool on Angerja osa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11972
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 59-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates nelinurkse kujuga põhja-lõuna suunas pikkusega 3,6 m, laiusega 2,3 m. Kivi servad on suhteliselt järsud, kõrgus kuni 1,4 m. Kivi pealispinna keskosas on sügav vagu, mis jagab kivi pealispinna kaheks osaks.
Kivi pealispinnal võib loendada 9 lohku, mille läbimõõt on 5-6 cm, sügavus 1,5 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Raplamaal Angerja külas Vaida-Urge teest põhjapool Meigase katastriüksusel söödis oleval põllul. Kivist 110 m loodepool asuvad Rõngelepa talu hooned.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11973
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 60-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on madal ning pealtvaates veidi trapetsit meenutava kujuga, suhteliselt tasase pealispinnaga, mis on põhjast lõuna poole veidi kaldu. Pikkus ida-lääne suunas on 2,35 m, laius 1,9 m. Põhjaserva kõrgus ulatub 0,6 meetrini. 
Kivi pealispinnal on 12 hajali asetsevat lohku, neist kaks on läbimõõduga kuni 7 cm, sügavusega 2,5-3 cm. Seitsmel lohul on sügavus 1-2 cm, läbimõõt 5-6 cm; kolmel lohul on sügavus ainult kuni 1 cm, läbimõõt 5 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Angerja külas Vana-Reino katastriüksusel Vaida-Urge teest (tee nr 11202) 340 m põhjapool, Angerja ojast 110 m lõunapool heinamaal. Kivist 150 m kagusuunas asub Vana-Reino katastriüksusel veel teinegi kaitsealune lohukivi (reg nr 11974), mis paikneb vahetult tee ääres, ning 190 m loodesuunas söötis oleval endisel põllumaal (Ojaääre katastriüksusel) asub kolmas kaitsealune lohukivi (reg nr 11975).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11974
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 61-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lohukivi on võrdlemisi väike, pealtvaates ligikaudu nelinurkse kujuga, tasase pealispinnaga. Pikkus põhja-lõuna suunas on 1,9 m, laius 1,6 m, kõrgus 0,75 m. Pealispinna keskosas on üks ilmekas, kuid madal lohk läbimõõduga 6 cm, sügavusega 1 cm. Sellele lisandub pealispinnal veel kaks väga madalat lohukest, mille sügavus ei ületa 0,5 m, läbimõõt 4 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Angerja külas Vana-Reino katastriüksusel Vaida-Urge teest (tee nr 11202) 220 m põhjapool, Angerja ojast 230 m lõunapool vahetult Vaida-Urge teelt algava tee ääres. Kivist 150 m loodesuunas asub Vana-Reino katastriüksusel veel teinegi kaitsealune lohukivi (reg nr 11973).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11975
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 62-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ovaalse kujuga, väikesemõõduline: pikiteljega loode-kagusuunas 1,3 m, laiusega 1,1 m. Kivi kõrgus on vaid 0,4 m. Pealispind on edelast kirde suunas kaldu. Pealispinna läänepoolses osas on üks ilmekas lohk läbimõõduga 6,5 cm ning sügavusega 2 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Angerja külas Ojaääre katastriüksusel Vaida-Urge teest (tee nr 11202) 380 m põhjapool, Angerja ojast 60 m lõunapool endisel põllumaal. Kivist 70 m läänepool on kiviaed, mis oli varasemalt Reinu ja Laagri talude vaheliseks piiriks. Ojaääre katastriüksus on moodustatud varasemast Reinu talu maast. Kivist 190 m kagupool Vana-Reino katastriüksusel heinamaal asub teine kaitsealune lohukivi (reg nr 11973).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11976
name: Kultusekivi "Linnukivi"
type: Kultusekivi
alt_id: 16-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ebakorrapäraselt ovaalse kujuga, pikiteljega ida-lääne suunas 3,1 m, laius 1,9 m, kõrgus 1,0 m. Kivi pealispinnal on mitmesuguse kujuga väiksemaid looduslikke vagumusi ja süvendeid. Esileulatuvas keskosas on 5 lohku (neist üks on ebamäärasem) läbimõõduva 5-7 cm, sügavusega kuni 2,5 cm. Nendele lisandub kuuendana madal lohk (sügavus 1 cm) laugjal ida suunas laskuval pinnal. Rahvasuus on kivi nimetatud "Linnukiviks".</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi "Linnukivi" asub Rapla maakonnas Kohila vallas Angerja külas Kirke katastriüksusel Vaida-Urge teest (tee nr 11202) ca 0,8 km ning Angerja ojast 350 m põhjapool haritaval põllumaal. Kivist 300 m kagusuunas asuvad Kirke talu hooned (varasemalt Sillaotsa talu).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11977
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 188-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht paikneb Rapla maakonnas Kohila vallas Hageri külas, küla keskusest (Kernu-Kohila ja Hageri-Kodila teede ristist) u 1 km kirdesuunas. Mälestis asub Kernu-Kohila teest põhjapool kahel pool Kääpa teed (Uuetoa, Pärdinurga, Madise, Mäe, Andrese ja Aasa katastriüksustel).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoht on dateeritud I-II aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 11978
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 2708
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Matusekoht kujutab endast liivast söödiala. Kalmistuala keskosas on ebamäärase kujuga endine kruuskarjäär, mis on ülejäänud alast 1,3-1,4 m võrra sügavam. Kalmistuala pinnas on ebatasane.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kohila vallas Hageri külas Pärijamäe katastriüksusel. Kalmistu paikneb Kubja talu hoonetest u 160 m edelasuunas ning Punsu talu hoonetest u 280 m lääne-edelas talude juurde viivate juurdepääsuteede vahelisel alal. Vahetult kalmistuala edelaküljel asusid varasemalt Pärijamäe talu hooned.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tõenäoline matmise aeg: 14.-17. saj.</span>


source: A
code: 11979
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1539
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on suhteliselt väike ja madal, pealtvaates ümar-nelinurkse kujuga. Kivi pealispinna keskel on sisseraiutud risti kujutis - ilmselt on kivi olnud piirikiviks. Kivi ulatus põhja-lõuna suunas on 1,5 m, ida-läänesuunas 1,6 m. Kivi kõrgus on 0,6 m. Kivi tasasel pealispinnal on 2 lohku - üks kivi põhjapoolses osas (läbimõõt 6 cm, sügavus 1 cm), teine lõunaosas (läbimõõt 5 cm, sügavus 1,5 cm).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Raplamaal, Kohila vallas, Hageri külas Tõdva-Hageri teelt (Sutlema teelt) algavast Tuuleveski teest lõunapool - s.o töökoja juurde viiva tee ääres jäätmaal, elektriliini all. Kivi asub Tõdva-Hageri teest 160 m idapool. Kivi asukoht on silmnähtavalt kõrgem ala, kus on varasemalt asunud hollandi tüüpi tuulik. Kivi asub kõrgendiku idapoolsel jalamil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateering: I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11980
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1540
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ebakorrapäraselt ovaalse kujuga, pikiteljega lääne-loodest - ida-kagusse 1,9 m, laiusega 1,3 m. Kivi kõrgus on 0,7 m. Kivi kirdepoolne serv on suhteliselt kõrgem ja järsum. Pealt on kivi murenenud ja ebatasane. Kivil võib loendada 10 lohku, mis asetsevad kahes rühmas. Lohkude läbimõõt on 5-7 cm, sügavus kuni 2,5 cm. Kivi loodeosas on 4 lohku ning kagupoolses osas 6 lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Raplamaal, Kohila vallas, Hageri külas Kernu-Kohila teest 150 m lõunapool põllul. Kivile lähimad hooned on Pärdihansu talu hooned - kivi asub neist 130 m kagupool. Kaitsealuse kivi nö tagaplaanil paikneb lehtpuude grupp.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11981
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1541
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Oma algsest asukohast välja lükates on kivi ühtlasi ümber pööratud. Kivi algne pealispind on praegu allapoole pööratud. Lohud asuvad kivi alumisel poolel. (Mälestise pass E. Tõnisson 1973)
Oma praeguses asendis on kivi rombja kujuga, kirde-edela suunas ligemale 3,5 m ja kagu-loode suunas umbes 2 m laiusega. Edalapoolses osas on kivi maapealse osa kõrgus umbes 1,5 meetrit, see madaldub ühtlaselt ning kirdepoolne serv on peaaegu maapinnaga tasa. Kivi nähtav pind on osaliselt sammaldunud, seda eriti põhjapoolses osas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Pärdimetsa katastriüksusel Kernu-Kohila tee (tee nr 11220) ääres teepeenrast umbes 10 m lõunasuunas. Mälestis paikneb Hageri küla hoonestuseta keskosas, lähimad majad jäävad 150-200 m kaugusele, üle Kernu-Kohila tee paikneb antud piirkonnas visuaalselt domineeriv kolhoosiaegsete lautade kompleks. Kivi paikneb kasutusest väljas oleval rohumaal. Rohumaa on paralleelselt teega pikliku kujuga ning vastu metsa paiknevas lõuna osas võsastuv. Antud piirkonnas on maapind lõunasuunas madalduv. Vahetult kivist läänes kasvab põõsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on dateeritud I aastatuhandesse e.m.a kuni I aastatuhandesse m.a.j. 
Kivi paiknes varem Kohila Hageri maanteest u 25 m põhjapool. Seoses uue maanteelõigu rajamisega uude asukohta paikneb kivi tänaseks teest lõuna pool. Uue tee ehitamise käigus nihutati kivi mõni meeter algsest asukohast eemale. (Mälestise pass, E. Tõnisson 1973)
Kivi on nimetatud R. Tamme Hageri kihelkonnakirjelduses aastast 1922, lk 19, nr 10 (kultusekivi Hageri koolimaja ja Pärdi talu vahelisel põllul kolme madala lohuga kõrgemas servas).</span>


source: A
code: 11982
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1545
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ebakorrapäraselt ovaalse kujuga pikiteljega loode-kagusuunas 2,1 m, laius 1,3 m. Kivi kõrgus on läänepoolselt küljelt 0,6 m. Pealispind on suhteliselt sile, ent ida- ja kagupoole kaldu. Kivi kõrgemas loodepoolses osas on 2 selgepiirilist lohku (läbimõõt 5-6 cm, sügavus kuni 1,5 cm). Nendest kagupool võib märgata veel kahte ebamäärasemat lohku (sügavusega alla 1 cm).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Raplamaal Hageri külas Kernu-Kohila teest põhjapool Saka talu ja Vanakupja kinnistute vahelisel piiril põlluvaheteest 10 m idapool. Saka talu hoonetest jääb kivi 380 m kirdepoole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11983
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1546
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ebakorrapäraselt viisnurkse kujuga kaarjalt väljaulatuvate servadega ning ümarate nurkadega, idapoolt on kivi suhteliselt järsk, edela- ja läänekülg on laugjamad. Kivi pikkus põhja-lõuna suunas on 2,5 m, laius 2,0 m ning kõrgus ulatub 0,7 m. 
Kivi keskel asuvas ülaosas moodustub 0,2-0,3 m laiune kumer hari, kus paiknevad reas 3 lohku läbimõõduga 6-8 cm ning sügavusega 2 cm. Nendele lisandub kivi pealispinnal veel 4 ebamäärasemat madalat lohku (sügavus kuni 1 cm).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Raplamaal Hageri külas Kernu-Kohila teest põhjapool kolhoosiaegsete lautade taga põllumaal suhteliselt madalal kohal. Kaugus laudast on 200 m. Põld, kus kivi asub, on sööti jäänud. 
Kirjeldatavast kaitsealusest kivist 120 m põhjapool asub Pätakamäeks nimetatud kõrgem koht ning teine kaitsealune lohukivi (reg nr 11984). Kivist 330 m kagupool asuvad Madise talu hooned.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11984
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 23-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ebakorrapäraselt kolmnurkse kujuga, suhteliselt madal ning järskude servadega. Kivi pealispind on võrdlemisi sile, kuid läänepoole märgatavalt kaldu, kõige kõrgemale tõuseb kivi kagupoolne osa. Kivi pikkus põhja-lõuna suunas on 2,6 m, laius 2,3 m ning kivi kagupoolse osa kõrgus on kuni 0,8 m, edelaserva kõrgus 0,4 m.
Kivi pealispinna madalduval lääne-edelapoolsel küljel on 6 lohku, mis jaotuvad kahte rühma - kummaski rühmas 3 lohku. Lohud on siledapõhjalised, läbimõõduga 6-7 cm ning sügavusega 1-1,5 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Raplamaal Hageri külas Kernu-Kohila teest põhjapool kolhoosiaegsete lautade taga põllul. Kaugus laudast 340 m. Kivile lähimad hooned asuvad kivist kagupool - Koka ja Pärdimiku talu hooned.
Kivi asub nähtavalt kõrgemal kohal, nn Pätakamäel. 
Pätakamäeks nimetatud koht kujutab endast kõrgemat ala, kuhu on kokku toodud suurel hulgal põllukive. Suuremate ja väiksemate kivide hulgas paiknev kaitsealune lohukivi asub kivikuhjatise edelapoolses osas.
Kirjeldatavast kaitsealusest kivist 120 m lõunapool põllumaal suhteliselt madalas kohas asub teine kaitsealune lohukivi (reg nr 11983).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11986
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 25-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on suhteliselt lame ning pealtvaates kolmnurkse kujuga. Kivi mõõtmed ida-lääne suunas on 2,9 m, põhja-lõuna suunas 2,8 m. Kivi pealispind ulatub ainult veidi maapinnast kõrgemale. 
Kivi pealispinnal paiknevad lohud kahe rühmana: kirdepoolne lohk moodustub 13 lohust (neist üks on suurem, läbimõõduga 7-8 cm, sügavusega 3 cm) ning edelapoolses rühmas on 8 lohku (kõik alla 1 cm sügavusega). Teistest eraldi asetseb 1 lohk (läbimõõt 6 cm, sügavus 1,5 cm) suhteliselt madalal kivi lääneserval (nö kolmnurga tipu sees).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub vahetult Hageri-Kodila teest idapool Ülevainu kinnistu põlluserval. Lähim talukoht asub 200 m kivist lõunapool, s.o Pärdimatsu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11987
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 135-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates trapetsit meenutava kujuga, suhteliselt järskude servadega. Kivi kõrgus on u 1,3 meetrit ning laius u 2,3 m.
Kivi pealispinnal asub 17 tehislikku lohku, millest osa on suhteliselt suured ja sügavad. Suurematest lohkudest kahe sügavus ulatub 9 cm-ni ning sügavus 5 cm-ni, kolmanda läbimõõt on 8 cm ning sügavus 4 cm. Ülejäänud lohkude läbimõõt on 6-7 cm ning sügavus 1-3 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kohila vallas Hageri külas Jaagori katastriüksusel Kernu-Kohila teest (tee nr 11220) u 200 m põhjapool. Lohukivi asub põllumassiivi servas olevas tihedas võsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11988
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 189-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lohukivi on pealt kumer, põhiplaanilt ebakorrapäraselt ovaalne. Kivi pikkus ulatub 1,9 meetrini, laius 1,5 meetrini. Kivi kõrgus ulatub 0,75 m. Kivi harjal ja 45 kraadise nurga all langeval lääneküljel on 3 korrapärast kunstlikku lohku läbimõõduga 5-6 cm, sügavusega 1-2 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Hageri külas Mäe katastriüksusel elamust 23 m lõunapool talu sissesõidutee lõpus õuealal. Mäe talu elamu paikneb Kernu-Kohila teest (T-11220) 180 m põhjasuunas.
Lohukivist 7 m läänepool asub teine lohukivi (11989).</span>


source: A
code: 11989
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 190-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lohukivi on pealtvaates rombja kujuga väga madal kivi (kõrgus ainult 0,25 m). Kivi pikkus on 1,5 m, laius 0,7 m. Kivi suhteliselt lamedal pealispinnal asub 2 kunstlikku lohku läbimõõduga 6 cm, sügavusega 1 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Hageri külas Mäe katastriüksusel elamust 25 m edelas suure puu juures. Mäe talu elamu paikneb Kernu-Kohila teest (T-11220) 180 m põhjasuunas.
Lohukivist 7 m idapool asub teine lohukivi (11988).</span>


source: A
code: 11990
name: Kultusekivi "Hiiekivi", "Verekivi"
type: Kultusekivi
alt_id: 1538
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ebakorrapärase kujuga, servad suhteliselt järsud, kivi pealispind laskub ühtlaselt lääne suunas. Kivi pikkus põhja-lõuna suunas on 3,9 m, laius 3,45 m, kõrgus idaküljelt 1,7 m ning lääneküljelt 1,0 m. Kivil võib loendada 51 lohku, milledest enamus on üsna madalad. Enamus lohkudest asub tiheda rühmana kivi pealispinna lõunapoolses osas. Lohkude hulgas paistab silma 2 suuremat, mille läbimõõt ulatub 10 cm-ni, sügavus 5-6 cm. 
Kivil võib loendada vähemalt 7 puuriauku, mis viitavad, et kivi on soovitud õhkida.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Raplamaal Kohila vallas Põikma külas Hageri-Kodila teest läänepool ligikaudu 15 m kaugusel Oru talu põllul. Oru talu hooned asuvad kivist 200 m läänesuunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.
„Verekivi“ on oma nimetuse saanud 1905. aasta sündmustega seoses, kui kivi juures tapeti neli talupoega.</span>


source: A
code: 11991
name: Ohvrikivi "Liukivi"
type: Ohvrikivi
alt_id: 1547
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ligikaudu viisnurkse kujuga, pikkus põhja-lõuna suunas ulatub 4,6 m, laius ida-lääne suunas 4,2 m. Kõrguse järgi võib kivi jagada kaheks osaks: kõrgemaks põhjapoolsemaks ja madalamaks lõunapoolsemaks.Põhjapoolsema osa kõrgus ulatub 1,4 m (see on pealt suhteliselt lame keskelt veidi nõgus). Lääne-edelaküljel, mille kaldenurk on umbes 45 kraadi, on selgesti tunda liujälge. Liutee laius on 0,3 m ja see ulatub ülevalt kuni alla. Kivi pealispinnal on väiksemaid vagusid ja süvendeid, kuid tehislikud lohud puuduvad. Kivi lõunapoolne osa on põhjapoolsest ligi 1 m võrra madalam, pealt tasane ja lame.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Raplamaal Hageri külas Sepa talu maal Kernu-Kohila teest 300 m lõunapool. Kivi juurde viib Kernu-Kohila teelt Vanasauna talu juurest algav vana kiviaiaga ääristatud külatee, mis on tänaseks raskesti läbitavaks muutunud. Kivi paikneb külateest idapool. Sepa talu hooned paiknevad kivist 200 m lõunapool ning Vanasauna talu hooned kivist 280 m kirdepool. Kivi ümbrus on võsastunud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I-II aastatuhat pKr. Kiviga seotud liutraditsioonid kuuluvad peamiselt II aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 11992
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 164-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kaitsealune asulakoht paikneb Rapla maakonnas Kohila vallas Lohu, Loone ja Pukamäe külade territooriumil Kohila alevist vahetult lõuna pool Lohu-Kohila tee (tee nr 20107; vana Tallinn-Rapla mnt) ja Keile jõe vahelisel alal, Keila jõe vasakul kaldal. Kohila alevi lõunapiiril (mõnisada meetrit asulakohast põhja pool) asub Tohisoo mõis, mis rajati 17. sajandil. Asulakohast u 1,5 km lõuna pool asuvad Lohu / Loone linnused, mis olid kasutusel muinasaja lõpuni. Asulakoha ala on hoonestatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestise näol on tegemist uusaja algusesse kuuluva Tohisoo mõisa läheduses olnud asulakohaga. Arheoloogilise uuringu käigus kogutud kedrakeraamika leiud viitavad, et asulakoht on antud kohas olnud ka enne Tohisoo mõisa rajamist (13.-16. sajandil; Katrin Treuman, 2012).</span>


source: A
code: 11994
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 11-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lohukivi on pealtvaates piklik-ovaalse kujuga pikiteljega ida-lääne suunas 2,7 m, laiusega 1,5 m. Kivi läänepoolne ots ja põhjakülg tõusevad järsult, kivil puudub tasasem pealispind. Kivi kõrgus läänepoolses otsas ulatub 0,9 m, idaotsa kõrgus ei ületa 0,3 m. Kivi kõrgemas läänepoolses otsas on kaks lohku, teineteisest 0,15 m kaugusel. Nende läbimõõt ulatub 7 cm, sügavus 2 cm. Ligikaudu 1 m edela pool, madalamal, on kolmas sama suur lohk. Viimasest omakorda kaugemal põhja pool on veel neljas, ent suhteliselt madal lohk, sügavusega 0,5 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Lohu külas Muruoja talu elamust 30 m loodesuunas madalal võsastunud alal. Kivi paikneb Tallinn-Rapla-Türi maanteest ligikaudu 20 m idasuunas. Muruoja talu õuel kõnealusest lohukivist u 50 m lõuna-kagu suunas asub teine lohukivi (reg nr 11995).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11995
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 12-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lohukivi on väga väikesemõõduline. Kivi on pealtvaate trapetsit meenutava kujuga. Pikkus loode-kagu suunas 0,7 m, laius 0,6 m ning kõrgus 0,25 m. Kivi lame pealispind on tihedalt täis lohke, millede arv ulatub 34. Nendele lisandub veel 3 lohku kivi külgedel. 12 lohku on sügavusega 2-3 cm, läbimõõduga 6-7 cm. Enamus lohkudest aga madalad, sügavusega 1 cm ümber.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Lohu külas Muruoja talu elamust 10 m lõunasuunas õuel sirelipõõsa juures lillepeenras. Kivi paikneb Tallinn-Rapla-Türi maanteest ligikaudu 40 m idasuunas. Kõnealune lohukivi ei asu oma algses asukohas, vaid on sinna toodud Jaanilinna lähedalt põllult, kus olevat kündmisel nähtavale tulnud.
Muruoja talust loodes kõnealusest lohukivist u 50 m põhja-loode suunas asub teine lohukivi (reg nr 11994).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 11996
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 10-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keila jõe läänekalda neemikule rajatud linnus õue pindalaga 1050 m2. Tal oli vaid üks kaarjas kuni 1,6 m kõrgune otsavall maapoolsel küljel.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Ristimäe talu maadel, Kohila-Lohu maanteest ligemale 50 m ida pool, endisest Lohu mõisast u 750 m põhja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1974.-1975. a E. Tõnissoni juhendatud kaevamised näitasid, et väiksem linnus oli kasutusel 10.-11. saj.</span>


source: A
code: 11998
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 1529
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lohu linnus on muistse Harjumaa üks võimsamaid muinaslinnu, mis Henriku Liivimaa kroonika järgi kandis 13. saj algul castrum Lone nime. Inimkäte poolt loodud kindlustused on siin hästi planeeritud. Üle 8000 m2 suurust linnuse õueala ümbritseb kaarjas veidi hobuserauda meenutav kunstlik vall. Praegugi on see õuepinnast veel 4-5 m ja välisjalamilt kuni 10 m kõrgune. Linnuse põhja- ja idajalamile on kaevatud 15-25 m laiune kraavitaoline nõgu, kust võeti materjali valli kuhjamiseks. Nõo välisküljel näeme täiendava kaitsena kuni 2 m kõrgust valli ja selle ees teist kraavi. Ilmselt rajati need vaenlase piiramistehnika vastu. Muistne tee ja sissekäik paiknesid tõenäoliselt linnuse kaguosas praeguse raja kohal.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Lohu-Kohila maantee ning Tallinn-Rapla-Türi mnt vahelisel alal ning on rajatud looduslikult hästi kaitstud Keila jõekäärus olevale ümbritsevast veidi kõrgemale seljandikule.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1914. aastal Lohu Jaanilinnas toimunud kaevamiste käigus leiti savinõukilde, kirves, vööpannal jne. Linnuse lähedalt on juhuleidudena saadud odaots ja münte. Need näitavad, et Lohu linnus oli kasutusel 12.-13. saj algul.</span>


source: A
code: 12002
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 13-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme (reg nr 12002) on põhiplaanilt peaaegu ümmarguse kujuga läbimõõduga u 13 m, kalme servad tõusevad suhteliselt laugjalt tõustes lääneküljel ümbritsevast maapinnast u 0,5 m kõrgemale, idaküljel kuni 1 m kõrgemale.
Kalme ümbrusse on kuhjatud põllult toodud kive. Kivikalmel puid ei kasva.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis kivikalme (reg nr 12002) asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Noorlooma katastriüksusel, Angerja linnuse varemetest u 600 m kirdesuunas. Noorlooma katastriüksusel nõukogude aegse kuivati tagusel karjamaal on kokku 5 kivikalmet, millest kirjeldatav mälestis asub kuivati põhjapoolsest otsast u 150 m kirdesuunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on dateeritud I aastatuhandesse pKr, kuid pole välistatud, et kalmeid kasutati veel kuni II aastatuhande alguseni.</span>


source: A
code: 12003
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 14-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme (reg nr 12003) on enamvähem ümmarguse kujuga, läbimõõduga 11 m ning kõrgusega 0,3-0,4 m. Suurem osa kivikalme alast on kaetud põllult toodud raudkividega. Kalmel kasvavad kaks suuremat puud, millest üks on räsitud ja osaliselt murdunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme (reg nr 12003) asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Noorlooma katastriüksusel, Angerja linnuse varemetest u 700 m kirdesuunas. Noorlooma katastriüksusel nõukogude aegse kuivati tagusel karjamaal on kokku 5 kivikalmet, millest kirjeldatav mälestis asub kuivati põhjapoolsest otsast u 260 m kirdesuunas. Kivikalmest u 100 m edelasuunas asub kivikalme 12002 ning 90 m läänesuunas asub kivikalme 12004.
Kalmeväljast põhjasuunas Tamme-Allika katastriüksusel asuvad kolm kaitsealust lohukivi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on dateeritud I aastatuhandesse pKr, kuid pole välistatud, et kalmeid kasutati veel kuni II aastatuhande alguseni.</span>


source: A
code: 12004
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 15-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Võrreldes samal karjamaal asuvate teiste kalmetega, on kivikalme (reg nr 12004) teistest väiksem, läbimõõduga u 6 m, kõrgus ulatub lääneküljel 0,4 meetrini ning idaküljel kuni 0,6 m.
Kalmel kasvab üks noor puu (pihlakas).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme (reg nr 12004) asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Noorlooma katastriüksusel, Angerja linnuse varemetest u 630 m kirdesuunas. Noorlooma katastriüksusel nõukogude aegse kuivati tagusel karjamaal on kokku 5 kivikalmet, millest kirjeldatav mälestis asub kuivati põhjapoolsest otsast u 240 m põhjasuunas. Kivikalmest u 100 m kagusuunas asub kivikalme 12002 ning 90 m idasuunas asub kivikalme 12003.
Kalmeväljast põhjasuunas Tamme-Allika katastriüksusel asuvad kolm kaitsealust lohukivi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on dateeritud I aastatuhandesse pKr, kuid pole välistatud, et kalmeid kasutati veel kuni II aastatuhande alguseni.</span>


source: A
code: 12005
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1534
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme ala on pealt tasane ümar-ovaalse kujuga ala, pikiteljega ida-lääne suunas u 21 m, põhja-lõuna suunas u 16 m. Kalmeala servad on suhteliselt järsud, tõustes ümbritsevast maapinnast 0,8-0,9 m kõrgemale.
Kalmest põhjapool on raudkivi- ja mullahunnikud.
Kalme alal puid ei kasva.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis kivikalme (reg nr 12005) asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Noorlooma katastriüksusel, Angerja linnuse varemetest u 500 m kirdesuunas. Noorlooma katastriüksusel nõukogude aegse kuivati tagusel karjamaal on kokku 5 kivikalmet, millest kirjeldatav mälestis asub kuivatist u 40 m põhjapool.
Kalmeala idaosas asub kaitsealune lohukivi (reg nr 12011).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on dateeritud I aastatuhandesse pKr, kuid pole välistatud, et kalmeid kasutati veel kuni II aastatuhande alguseni.</span>


source: A
code: 12006
name: Kivikalme "Kabelimägi"
type: Kalme
alt_id: 2707
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme "Kabelimägi" asetseb kahe põllumassiivi piiril ning kujutab endast sööti jäänud ala keset põldu, kuhu on toodud hulgaliselt põllukive. "Kabelimäe" ala on piklik ovaalse kujuga põhja-lõuna suunas u 70 m. Ala põhjapoolse osa laius on u 40 m, lõunapoolne osa on kitsam.
Mälestise alal kasvavad puud ja põõsad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme "Kabelimägi" asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Pahkla töökoja hoonest 200 m loodesuunas ning Pahkla endisest koolimajast 350 m loodesuunas. Kalme paikneb Ähvardi ja Kalli katastriüksustel. Kalmel paikneb kaitsealune lohukivi reg nr 12017.</span>


source: A
code: 12007
name: Kivikalme "Kalmavare"
type: Kalme
alt_id: 1533
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaitsealune kivikalme (reg nr 12007) on suures osas hävinud, mistõttu ei ole mälestise täpseid piire võimalik kindlaks teha. Algselt on kalme olnud eeldatavasti ovaalse kujuga, pikiteljega ida-lääne suunas u 22 m, laiusega põhja-lõuna suunas 15 m, kõrgusega 0,5-0,6 m. Kalmest on säilinud kagupoolne osa, umbes 2/3 kalme algsest ulatusest. Loodepoolne osa kujutab kuni 1 meetri sügavust lohku, millest suur osa on täidetud kividega.
Kivikalme alal (kalme edelaosas) asub kaitsealune lohukivi (reg nr 12010) ning kasvavad mõned puud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis kivikalme (reg nr 12007) asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Noorlooma katastriüksusel, Angerja linnuse varemetest u 500 m kirdesuunas. Noorlooma katastriüksusel nõukogude aegse kuivati tagusel karjamaal on kokku 5 kivikalmet, millest kirjeldatav mälestis on kõige lõunapoolsem, asudes kuivati põhjapoolsest nurgast u 20 m kirdesuunas.
Kivikalmest u 40 m loodesuunas asub teine kivikalme (reg nr 12005).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on dateeritud I aastatuhandesse pKr, kuid pole välistatud, et kalmeid kasutati veel kuni II aastatuhande alguseni.</span>


source: A
code: 12008
name: Kivikalme "Kullamaa kabeli ase"
type: Kalme
alt_id: 1536
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asukoht tõuseb kühmuna ümbrusest kõrgemale kõrgusega 0,7-0,8 m. Keskosa on kividega kaetud ja tihedas võsas. Kalme on ovaalse põhiplaaniga, pikiteljega kirde-edela suunas 13 m. laiusega loode-kagu suunal 9 m. Kalme keskosa tõuseb omakorda kääpataoliselt ülejäänud alast 0,6- 0,7 m. kõrgemale. Kalme jalamile on toodud aegade jooksul kive.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme nime "Kullamaa kabeli ase" teke põhjus pole teada. Muinasleide pole teada. Umbes 200 m. Lääne pool on Hiieotsa talu, mille juures on 3 ohvriallikat.</span>


source: A
code: 12009
name: Kivikalme "Rahaaugumägi"
type: Kalme
alt_id: 1535
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmekoht on looduses lahtistest paeplaatidest moodustuv kuhjatis, mille pikkus loode-kagusuunas on ligikaudu 20 m, kaguosa on laiem - kuni 10 m, loodepoolne osa kitseneb ja madaldub.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub Raplamaal Kohila vallas Pahkla külas Vaida-Urge teest põhjapool Kasepere ja Saare katastriüksuste piiril kiviaia ääres. Mälestise juurde jõudmiseks tuleb Vaida-Urge teelt maha keerata Tammemäe talu juurest ning liikuda põhjasuunas. Kalme asub Tammemäe talu hoonetest 500 m loodepool.</span>


source: A
code: 12010
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1560
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ebakorrapäraselt kolmnurkse kujuga, mõõtmetega põhja-lõuna suunas 1,8 m, ida-lääne suunas 1,7 m. Kivi põhjapoolne serv on suhteliselt järsk, kõrgusega kuni 0,8 m. Lõuna- ja edelasuunas kivi pealispind madaldub. Kivi loodepoolses osas on ülal 8 lohku, läbimõõduga 6-7 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis lohukivi (reg nr 12010) asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Noorlooma katastriüksusel, Angerja linnuse varemetest u 500 m kirdesuunas. Noorlooma katastriüksusel nõukogude aegse kuivati tagusel karjamaal on kokku 5 kivikalmet, neist kõige lõunapoolsema kalme (reg nr 12007) edelaosas asub kirjeldatav lohukivi. 
Lohukivi paikneb kuivati põhjapoolsest nurgast u 15 m kirdesuunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12011
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1561
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lohukivi on pealtvaates ligikaudu ovaalse kujuga, pikiteljega kirde-edela suunas 3,1 m ning laiusega 2,1 m. Kivi kõrgus on kirdeosas u 0,75 m, lääneosas tõuseb u 0,2 m kõrgemale.
Kivi pealispinna keskpunktist u 0,5 m edelapool on suhteliselt madal lohk, läbimõõduga 5-6 cm ning sügavusega kuni 1 cm. Mainitud lohust 0,15 m kirdepool on teine, esimesest veel madalam ebamäärane lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis lohukivi (reg nr 12011) asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Noorlooma katastriüksusel, Angerja linnuse varemetest u 500 m kirdesuunas. Noorlooma katastriüksusel nõukogude aegse kuivati tagusel karjamaal on kokku 5 kivikalmet, neist ühe kalme (reg nr 12005) idaosas asub kirjeldatav lohukivi.
Lohukivi paikneb kuivatist u 45 m põhjasuunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12012
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1562
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ümar-kandilise kujuga, pikkusega põhja-lõuna suunas 2,7 m, laiusega 1,7 m. Kivi kõrgus on u 0,5 m. Kivi lõunapoolses osas tõuseb u 0,5 m laiune vöönd muust pealispinnast 0,15-0,2 m kõrgemale ja seal asub 6 lohku. Neist kolm on väga madalad (sügavusega 0,5 cm), ülejäänud kolm on sügavusega 1-2 cm. Lohkude läbimõõt on 5-7 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi (reg nr 12012) asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Noorlooma katastriüksusel, Angerja linnuse varemetest u 400 m kirdesuunas. Noorlooma katastriüksusel nõukogude aegse kuivati juures. Kivi asub vahetult kuivatihoone vundamendi ääres. Varasemalt asus kivi kuivati läänepoolse seina ääres, tänaseks on kuivatihoone üks osa hävinud, kuid vundament on veel alles. Noorlooma kü sissesõiduteest asub kivi u 40 m põhjapool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12013
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1563
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on madal, piklik-kandilise kujuga, pikkusega kirde-edela suunas 4,0 m. Kivi laius ei ületa 1,6 m. Kivi pealispinnal on 8 lohku, millest 2 on ebamäärasemad. Lohkude läbimõõt on 5-7 cm, sügavus 1,5-3 cm. Lohud asetsevad üksteise suhtes hajali. 
Kivi keskosas on puurauk, läbimõõduga 2,5 cm, sügavusega 30 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi (reg nr 12013) asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Lehma katastriüksusel, Angerja linnuse varemetest u 460 m kirdesuunas. Kivist vahetult teisel pool teed u 20 m kaugusel asub nõukogude aegne kaalukoda ning u 50 m põhja-kirdesuunas asub osaliselt lagunenud nõukogudeaegne kuivatihoone. Kivi asub teest u 15 m lõunapool, teest lõunasuunas maapinna kõrgus väheneb järsult (eeldatavasti on teetammi täidetud).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12014
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1564
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ebakorrapäraselt kuusnurkse kujuga, suhteliselt madal. Kivi pealispind on kumer. Kivi mõõtmed on loode-kagu suunas 3,1 m, kirde-edela suunas 3,0 m, kivi kõrgus ulatub 1,1 meetrini. Kivi pealispinna keskosas on 20 lohku, neist 5 on ebamäärasemad. 5-7 cm läbimõõduga ning 1-3 cm sügavused lohud paiknevad rühmiti üksteisest 0,1-0,3 m kaugusel.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Tamme-Allika katastriüksusel. Kivi paikneb haritaval põllumaal Vaida-Urge teest (tee nr 11202) u 30 m kagupool. Kivist 50 m edelapool asub teine kaitsealune lohukivi (reg nr 12015) ning 150 m edelapool kolmas lohukivi (reg nr 12016).</span>


source: A
code: 12015
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1565
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lohukivi on põhiplaanilt ovaalse kujuga, pikiteljega põhja-lõuna suunas 2,6 m, laius ida-lääne suunas 2,3 m. Kivi on suhteliselt madal ning pealispinna keskosast kergelt kumer. Kivi suurim kõrgus on 0,85 m. Kivil on ülal 5 lohku, neist 2 on ebamäärasemad, läbimõõduga 5-7 cm ning sügavusega 1-2,5 cm. Lohud asetsevad hajali üksteisest 0,15-0,5 m kaugusel.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Tamme-Allika katastriüksusel. Kivi paikneb haritaval põllumaal Vaida-Urge teest (tee nr 11202) u 60 m kagupool. Kivist 50 m kirdepool asub teine kaitsealune lohukivi (reg nr 12014) ning 100 m edelapool kolmas lohukivi (reg nr 12016).</span>


source: A
code: 12016
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1567
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lohukivi on pealtvaates ebakorrapäraselt nelinurkne edela-kirde suunas pikliku kujuga pikkusega 3,9 m, laiusega loode-kagu suunas 2,6 m. Kivi kõrgus on 1,2 m. Kivi edelakülg on järsk, peaaegu vertikaalne. Kivi kirdepoolne osa (vähemalt poole pealispinna ulatuses) on tugevalt murenenud ning edelapoolsest osast kuni 0,2 m madalam. 
Kivi edelaosas on 12 lohku (neist 3 on ebamäärasemad) läbimõõduga 5-7 cm, sügavusega 1-3 cm. Edelapoolsemad lohud paiknevad ridastikku üksteisest 0,1-0,2 m kaugusel.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Tamme-Allika katastriüksusel. Kivi paikneb haritaval põllumaal Vaida-Urge teest (tee nr 11202) u 130 m kagupool. Kivist 100 m kirdepool asub teine kaitsealune lohukivi (reg nr 12015) ning 150 m kirdepool kolmas lohukivi (reg nr 12014).</span>


source: A
code: 12017
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2709
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lohukivi on pealtvaates trapetsit meenutava kujuga, kivi nurgad on ümarad ning pealispind tasane. Kivi suurus on põhja-lõuna suunas u 2,0 m ning ida-lääne suunas 1,4 m, kõrgus idaküljelt 0,8 m ning põhjapoolsest otsast 0,5 m. Kivi keskosas on 3 lohku läbimõõduga 5-7 cm. Kahe lohu sügavus ulatub 1,5-2 cm, kolmas on maksimaalselt 1 cm sügavune. Kaks sügavamat lohku paiknevad lähestikku (teineteisest 0,17 m vahega), kolmas madalam lohk paikneb eemal (u 0,5 m edelasuunas).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Lohukivi asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla külas Ähvardi katastriüksusel Pahkla töökoja hoonest 200 m loodesuunas ning Pahkla endisest koolimajast 350 m loodesuunas. Kivi paikneb kaitsealuse kivikalme "Kabelimägi" lõunaosas pihlakavõsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi on dateeritud: I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12019
name: Ohvriallikas "Kurrika-allikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 1569
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allikas asub Hiieotsa talust ca 40 m kagu pool, jõe kaldas, moodustades väljaulatuva sopi mõõtmetega 3 x 3 m. Allikas paikneb tihedalt võsastunud orunõlva alumises osas üleminekuga orulammile. Allikas on vett ligikaudu 0,7 meetrit. Kolmest erinevast kohast "keeb" allikast vett üles ja siia lisandub ka väiksemaid kohti. Allikat kasutati piima jahutuseks, sellest on järgi lagunenud puitehitus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ohvriallikas kannab rahvasuus "Kurrika allika" nimetust. Allikatega seotud uskumused ja kombetalitused said tõenäoliselt alguse keskajal püsides rahva mälus ja traditsioonis 20 sajandini.</span>


source: A
code: 12020
name: Ohvriallikas "Silmaallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 1570
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>"Silmaallikas" asetseb "Kurrika allikast" ca 30 meetrit ida-kagu pool, sama orunõlva alumises osas. Allikas on suhteliselt väike, ümara kujuga, läbimõõduga 1,3-1,4 meetrit, sügavusega 0,3 meetrit. Allikast väljub väike oja mis suubub mööduvasse ojasse. Suviti allikas kuiv.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tuntud kohalike elanike seas ohvriallikana, kust viidud vett raviks.</span>


source: A
code: 12021
name: Ohvriallikas "Siniallikas"
type: Ohvriallikas
alt_id: 1568
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allikas asub orulammil olles kolmest kõige suurem ja kirdepoolsem. Allikas moodustub nagu kahest osast, ühe osa läbimõõt on 6 m ja sügavus 0,8-0,9 m. Eespoolse osa läbimõõt on ca 7m. Allikad on omavahel ühendatud "kaela" kaudu ja nad on mudase põhjaga. Siit saab alguse oja millesse suubuvad teiste allikate veed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kolmas allikas "Siniallikas" on kõige suurem ja tuntud samuti kohalike hulgas kui ohvriallikas, millest võeti vett, mis tervendas.</span>


source: A
code: 12022
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 192-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha tuumikala paikneb oru põhja-loode nõlval suhteliselt kõrgel maal. Maapind tõuseb asulakoha piirides põhja-loode suunas. Muinasasula ala on hõlmatud söötis põllumaast, Siimu ja Topuse talu õuest ning külatuumikut kirde-edela suunas (piki orgu) läbivast külatänavast.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pihali külas Topuse ja Siimu talu maadel ning endise Alttoa talu maadel. Asulakoht paikneb Pihali-Adila-Rabivere teest kirdesuunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoht on dateeritud I-II aastatuhat.</span>


source: A
code: 12023
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 26-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on põhiplaanilt ümmargune, läbimõõduga 18 m. Kalmel kasvavad männid.
Kalmet uuriti 1921. a Tallgreni juhatusel. Kalmet ümbritses kaks suurtest kividest kontsentrilist ringmüüri läbimõõduga 19 ja 15 m. Põletatud ja põletamata luud koos leidudega paiknesid peaaegu eranditult sisemise ringmüüriga piiratud alal.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Kohila vallas Pihali külas Mikuri katastriüksusel u 110 m Mikuri talu elamust kirdesuunas Mikuri talu juurde ja sealt edasi viiva tee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme keskosa on 1921. aastal A. M. Tallgreni juhatusel kaevatud.
Uuringute käigus kogutud osa leidudest viitavad kalme rajamisajale hilisel eelrooma rauaajal, kuid rida leide (spiraalsõrmused, käevõru, helmed jms) kuuluvad hilisemasse aega, hilisesse rooma rauaaega.</span>


source: A
code: 12024
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 27-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on ovaalse kujuga põhja-lõuna suunas 11-12 m, laiusega 7-8 m. Kalme on olnud algselt suurem.
Kalme on temast vahetult idapool asuvast teisest kalmest väiksem.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Kohila vallas Pihali külas Kalmupõllu katastriüksusel Pihali-Adila-Rabivere teest u 30-40 m edelapool. Kalmest vahetult idapool (vahetult kõrval) asub teine kalme.
Kalmetest u 180 m põhja-kirdes asub Topuse talu, u 250 m edelasuunas Kalmu talu.</span>


source: A
code: 12025
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1530
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on piklik-ovaalse kujuga pikiteljega peaaegu põhja-lõunasuunaline, u 27 m pikk 12 m laiune ning 0,7 m kõrguste võrdlemisi järskude servadega ala, mis eristub selgelt ülejäänud põllumaast. Puid-põõsaid klamel ei ole.
Kalme on temast vahetult läänepool asuvast teisest kalmest suurem.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Kohila vallas Pihali külas Kalmupõllu katastriüksusel Pihali-Adila-Rabivere teest u 20-30 m edelapool. Kalmest vahetult läänepool (vahetult kõrval) asub teine kalme.
Kalmetest u 180 m põhja-kirdes asub Topuse talu, u 250 m edelasuunas Kalmu talu.</span>


source: A
code: 12026
name: Kivikalme "Kloostrivare"
type: Kalme
alt_id: 1532
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmeala on pikliku kujuga, pikiteljega loodest kagusse u 37 m, laius ulatub 17-18 meetrini. Kalmeala on kaetud peale veetud kividega. Kalmeala keskosa tõuseb ümbritsevast söötis põllumaast ligikaudu 1 m kõrgemale. Kalmeala on kaetud kõrge rohttaimestikuga.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Kohila vallas Pihali külas Laane katastriüksusel Pihali-Adila-Rabivere teest u 50 m edelapool. Kalmest 200 m põhja-loodes asub Kadaka talu ning 350 m läänepool Laane talu (endine Kloostri talu).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme tõenäoline rajamisaeg on I aastatuhande I pool, kuid võimalik, et maetud on veel ka II aastatuhande alguses.</span>


source: A
code: 12027
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1555
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lohukivi on teistest põlluäärele lükatud kividest suurem. Tema mõõtmed on 2,5 x 2,5 x 1,5 m. Oma praegusesse asukohta lükates on kivi ümber pööratud - lohud pole nähtaval.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kohila vallas Pihali külas Siimu maaüksusel. Lohukivi paikneb põllumaa servas Siimu talust u 110 m ida suunas. Kivi ei paikne oma algses asukohas, vaid on põllult sinna lükatud koos teiste põllult koristatud kividega. Teadaolevalt asetses kivi algselt põllul talust 0,5 km lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12028
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1556
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ebakorrapäraselt kolmnurkse kujuga, pikkusega loode-kagu suunas 2,7 m, laiusega edelast-kirdesse 2,1 m. Pealt on kivi kumer, edelapoolne serv tõuseb suhteliselt järsult 1,2 m kõrguseni. Ka kirdepoolne serv on järsk kõrgusega 1,1 m. Kivi pealispind laskub aeglaselt kagusuunas, kus moodustub 0,6 m kõrgune järsk serv. Loodesuunas laskub pealispind ühtlaselt kuni maani.
Kivil on kirdepoolses osas 15 lohku, läbimõõduga 6-7 cm ning sügavus ulatub 2 - 2,5 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Kohila vallas Pihali külas Mikuri katastriüksusel u 110 m Mikuri talu elamust loodesuunas. Lohukivi paikneb Mikuri talu õueaiamaad ümbritseva kuuseheki taga (heki läänepoolse nurga juures) põllumaa servas. Kivist u 170 m kirdesuunas asub kivikalme.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12030
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 193-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaitsealuse muinasasula tuumikala paikneb peamiselt kõrge põllumaa ja madalama maa piiril: talude õueala, aiamaad ja külatänav. Külatänava ja hoonete ümbruses kasvab suuremaid puid. Kultuurkihi paksus on erinev ulatudes põhja osa 0,5 meetrini. Söeseguses mullas leidub põlenud raudkivie ning keraamika fragmente.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas, Kohila vallas, Rabivere külas Tõnu, Juhani ja Siili katastriüksustel. Asulakoht hõlmab ala vana teeharu ümbruses, suuremas osas sellest lõuna ja kagu pool. Tuvastatud asulakoha lõunapiir paikneb Juhani ja Tõnu talu hoonete kohal ning sellest mõningal määral lõuna pool, põhjapiir  vanast teest paarkümmend meetri põhja pool. Idapiirina  on määratletud praeguse Siili talu hooned ning läänepiirina Tõnu talu hooned, asulakoha kese jääb Juhani talu maadele. Asulakoha ulatus läänest itta on umbkaudu 225 meetrit ja lõunast põhja-lõuna suunas 100 meetrit.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoht on avastatud arheoloog Mati Mandeli poolt 15. aprillil 1985. aastal. Leitud savinõukillud asuvad Tallinna Ülikooli Ajalooinstituudis numbri all AI 5657. Tõenäoliselt on tegemist Taani Hindamisraamatus mainitud Väikekülaga, kus koos Suurkülaga oli 15 adramaad (mainitud nime all Kyuizael). Vt Paul Johansen, Die Estlandliste des Liber Census Danie. Kopenhagen-Rewal, 1933, lk 463-464. Mälestis kuulub II aastatuhande algusesse.</span>


source: A
code: 12031
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1551
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne kivi on pealtvaates ligikaudu kolmnurkse kujuga, läänepoolsest servast sirgem ja järsem, idasuunas pealt ühtlaselt laskuv. Kivi mõõtmed põhja-lõuna suunas on 3,2 m ning ida-lääne suunas 3,1 m, kõrgus lääneservas kuni 1,9 m.
Kivi kõrgemas läänepoolses servas asub 6 lohku läbimõõduga 5-6 cm, millest ühel ulatub sügavus 2-2,5 cm-ni, teiste sügavus ei ületa 1 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Massiivne kivi asub Hageri-Kodila teest (tee nr 20101) 100 m idapool lagedal alal (sööti jäänud heinamaal) karjääri serval. Kivile lähim talu on Sillaotsa talu, mis asub Hageri-Kodila teest läänepool. Sillaotsa talu ja kaitsealuse kivi vaheline kaugus on umbes 370 m. Kivist ida- ja kagupool on äratuntav vana teetamm, mis ühineb kivist lõunapool praeguse Hageri-Kodila teega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12032
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1552
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates piklik-nurgelise kujuga, kivi keskosa on laiem ja ühtlasi kõrgem, kirdepoolne osa madaldub laugjalt, kagupoolne serv on suhteliselt järsum. Kivi pikkus kirde-edela suunas on 3,3 m, laius 1,3 m. Kivi on madal (kõrgus kuni 0,6 m), mistõttu paistab puhmaste vahelt halvasti välja. 
Kivi kõrgemas keskosas võib loendada 12 lohku. Neist 2 on suhteliselt suured (läbimõõduga 10-12 cm, sügavusega 5-6 cm), 4 lohku on läbimõõduga 8-9 cm ja sügavusega 3-4 cm, ülejäänud 6 on väiksemad lohud (läbimõõduga 5-7 cm). Lohkudest edela poole madaldub kivi pealispind astanguliselt.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Kilu talu õuest umbes 200 m läänepool söödis oleval põllul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12033
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 66-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates nelinurkse kujuga, läänepoolne serv on suhteliselt sirge ja järsk, võrdlemisi järsk on ka lõunapoolne ots. Pealispind madaldub ühtlaselt ida suunas. Pikkus põhja-lõuna suunas on 3,5 m, laius 2,3 m ning kõrgus ulatub lääneservas 1,2 meetrini. 
Kivi pealispinnal on 4 lohku, neist 2 on selgemad (läbimõõduga 6-7 cm, sügavusega 2 cm) ning 2 veidi ebamäärasemad (läbimõõduga 5-6 cm, sügavusega 1 cm). Lohud asuvad kivi läänepoolses osas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asetseb Ursu talu elamu põhjapoolsest otsast umbes 20 m idapool lambaaediku ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I  aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12034
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 67-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates piklik nelinurkse kujuga, pikisuunaga ida-lääne suunas. Kivi pikkus on 4,2 m, laius 1,95 m ning kõrgus lõunapoolses servas 1,2 m. Lõunapoolsest servast on kivi järsk, pealispind laskub põhja suunas ühtlase kallakuga kuni maapinnani. Otsast vaadates on kivil seega kolmnurkne kuju. 
Kivi lõunapoolsel kõrgemal serval on 2 selgemat (läbimõõduga 6-7 cm, sügavusega 1,5-2 cm) ja 2 ebamäärasemat (läbimõõduga 5-6 cm, sügavusega kuni 1 cm) lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Ursu talu elamust umbes 100 m põhjapool lagedal põllumaal. Kivi ümber kasvab võsa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12035
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 134-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on suhteliselt madal, pealt kumer, ida-lääne suunas piklik, pealtvaates trapetsit meenutav, ent lääneküljelt kaarjas. Läänepoolsest otsast on kivi kõrgem (0,65 m). Pikkus ida-lääne suunas 2,9 m, laius 1,7 m. 
Kivi kõrgemas läänepoolses osas on 4 lohku, mille läbimõõt on 6-7 cm, sügavus 1-1,5 cm. Viiendana lisandub eelmistest väiksem lohk, mis asetseb teistest eraldi kivi kagupoolses osas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12036
name: Kalmistu "Kalmumägi", "Kabelimägi"
type: Kalmistu
alt_id: 1537
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistu on looduses jälgitav ümbritsevast maapinnast suhteliselt hästi eristuva kõrgendikuna, mille mõõtmed loode-kagu suunas on u 75 m ning põhjaloode-lõunakagu suunas u 100 m. Muistise laius ida-lääne suunas on u 50 m. Kalmistul, eriti selle põhjapoolsel osal kasvavad männid, lõunapool on ka lehtpuid ning viljapõõsaid. Kalmistu madalamale alale jääval ida- ja kagupoolsel osal kasvavad ka kuused. Kalmistu põhjapoolne osa on osaliselt lõhutud mitme väikese ning ühe suurema kruusakarjääriga. Ilmselt just nendest saadigi omal ajal inimluid. 
Kohalike elanike andmetel oli 1950. aastatel kalmistu koos hauakohtadega ja puust kõdunenud ristidega jälgitav kõrgendiku kagupoolses madalamas osas. See haudadega ala jääb Vana-Kalmu talu maadest lääne poole. Lisaks on inimluid 1960. aastatel saadud ka läänepoolselt madalamalt alalt - kohast, kus nõukogude perioodil olid kartuliaunad.
(Gurly Vedru, 2008: eeluuringute aruanne)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmistu asub Rapla maakonnas Kohila vallas Salutaguse külas Vaida-Urge maanteest (T-11202) u 400 m lõuna pool.</span>


source: A
code: 12037
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 69-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates veidi trapetsit meenutava kujuga, kagupoolne külg on mõnevõrra kaarjas. Oma praegusesse asukohta lükates on algne pealispind jäänud ülespoole. Kivi pealispind on suhteliselt lame, servad järsud. Kivi pikkus kirde-edela suunas on 2,8 m, laius 2,5 m ning kõrgus 1,4 m. Kivil võib loendada 27 lohku, millest suurem osa paikneb piki pealispinna loodeserva. Lohkudest kolm edelapoolsemat on kõige suuremad, läbimõõduga 8-9 cm ning sügavusega 3-3,5 cm. Neljas samade mõõtudega lohk on esimestest mõnevõrra kaugemal kirde pool. Suuremate lohkude hulka võib arvata veel kuus lohku, mille läbimõõt on 6,5-7 cm, sügavus 1,5-2 cm. Ülejäänud lohud on väiksemad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kohila vallas Loone külas Roidu katastriüksusel endisest Salutaguse mõisast ligikaudu 2 km lõunasuunas ning Tallinn-Rapla-Türi maanteest ligikaudu 1,7 km idasuunas. Rodu talu hooned asuvad mälestisest 200 m lõunapool. Lohukivi paikneb metsa serval  u 12 m loodes teest, mis suundub Roidu talu hoonete juurest kirdesse. Kivi ümbrus on võsastunud. 
Lohukivi on oma algsest asukohast eemaldatud kivikoristuse käigus. Algselt asetses kivi Roidu talust ligikaudu 200 m loode pool põllul, praegusest asukohast u 250 m edelas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12038
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 197-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoht paikneb suhteliselt kõrgel, loode suunas madalduval maal kõrge põllumaa ja madala soise heinamaa piiril. Muinasasulakohast vahetult lõuna ja ida poole jäävad kõrged põllumaad, põhja ja loode poole madalamad maad. Asulakohast lõunapoolt mööduv tee on hilisemal ajal ehitatud. Varem läbis Lümandu mõisa suunduv tee asulakohta keskelt, Ülevainu talu hoonetest põhjapoolt. Ülevainu talust paarkümmend meetrit kirde poole on kaevatud tiik. Tiigist ida poolt on varem põhja suunas kulgenud külatänav. Praegu märgivad seda veel tee äärsed põlispuud ja asulakohast põhjapool kiviaed. 
Suhteliselt tumedas mullas leidub põlenud raudkive, loomaluid ja savinõukilde. Kultuurkihi paksus on erinev, ulatudes 40 cm-ni.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kohila vallas Lümandu külas Ülevainu ja Peetri talu maadel. Asulakoht paikneb Ääsmäe-Hageri teelt (tee nr 11247) algavast külavaheteest (endisesse Lümandu mõisa viivast teest) põhjapool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis on dateeritud II aastatuhandesse.</span>


source: A
code: 12052
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 65-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on suuremõõtmeline, pealtvaates veidi rombi meenutava kujuga, lääne poole väljaulatuva nurgaga; kirde ja ida poolne serv on kaarjad. Edelaservast on kivi kõige kõrgem, ida ja kirde suunas pealt ühtlaselt kaldu. Pealispinna idapoolses osas on tuntavad madlad astmed. Kivi pikkus ida-lääne suunas on 5,2 m, laius 4,5 m ning kõrgus edelaküljelt 1,7 m. Kivi kõrgemal edelaserval võib loendada 13 lohku, neist viis selgemat sügavusega 2-3 cm, läbimõõduga 6-7 cm. Ülejäänud lohkude sügavus ei ületa 1 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Kohila vallas Masti külas Masti tn 1 õuealal. Kivi paikneb elamust 15 m loodesuunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud I aastatuhat eKr - I aastatuhat pKr.</span>


source: A
code: 12080
name: Linnus "Puenkalle", "Paekalle"
type: Linnus
alt_id: 1587
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Liinamäe moodustab läänepoolsem suhteliselt laiem osa kõrgemast ligi 200 m pikkusest ida-lääne suunas kulgevast seljakutaolisest alast, mida eraldavad muust ümbrusest Konuvere jõe ja sellesse suubuva oja orud. Käesoleva seljaku ida- ja keskosa on kitsas (10-15 m) ja pealt kumer. Linnuseks kasutatud läänepoolne laienev ots tõuseb ülejäänud seljakust astakuna 3-4 m kõrgemale. Linnuse platoo on ligikaudu ovaalse kujuga, pikiteljega ida-lääne suunas 60 m, laiusega 25-30 m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateering: 10.-11. sajand.</span>


source: A
code: 12083
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 171-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, hallikas kivi millel on 6 lohku. Kivi küljed on järsud, pealtvaates trapetsi kujuline, sammaldunud. Kivi põhjapoolses osas on astang, idast lääne poole kallak. Kivi keskosas on nelinurkne süvend, suurim sügavus on kuni 15 cm. Lohud paiknevad lõunapoolses osas, suurima läbimõõt on 12 cm ja sügavus 7 sm.teised lohud väiksemad.  Kuues lohk asub pöhjapoolses osas, selle läbimõõt on 9sm. ja sügavus 3 cm. Kivi mõõtmed: kõrgus lõunaküljelst 1,64 m, läbimõõt O-W suunal 3,90 m ja N-S suunal 4,90 m. Ü.= 11,70 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivi asub Rapla maakonnas Märjamaa vallas Lestima külas Tõnu talu maal. Läheduses on endine karjalaut, sellest 60 m kirdes metsaserval.</span>


source: A
code: 12089
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1588
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Rapla maakonnas Märjamaa vallas Moka külas Supila katastriüksusel Titemäe talu hoonetest u 70 m lõuna pool põllul. Titemäe talu asub Haimre-Moka tee (tee nr 20173) ääres, sellest lõuna pool. Mälestisest 90 m loodesuunas asuvad Mäe talu hooned.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateeritud leidude põhjal II aastatuhande algusesse (11.-12. sajand).</span>


source: A
code: 12099
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 78-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates ristkülikut meenutava kujuga pikisuunaga kirdest edelasse. Pealt ühtlaselt kumer, otsavaates pisut leivapätsi meenutav. Edelapoolne osa tõuseb suhteliselt kõrgemale langedes aeglaselt kirde suunas. Edela ja kirde suunal on kivi suhteliselt järsk. Kivi pikkus kirde-edela suunal on 2,80 m ja laius 2,15 m, ü= 8,40 m. Värvus on hallikas-roosa. Loodeküljelt tugevasti sammaldunud. Kivi pealispinna keskosas on 4 kultuslohku, suurim 7 cm, sügavus 2 cm.
Viies lohk on ebamäärane. Üks väike lohk on läbim 4 cm, sügavusega 2,5 cm ja on kooniliselt kitseneva põhjaga.(kultuslohuna küsitav).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub Rapla maakonnas Märjamaa vallas Ohukotsu külas Tõnseri talu maal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Dateering: I aastatuhat e.m.a. - I aastatuhat m.a.j.
Arvele võetud 1977. a.</span>


source: A
code: 12100
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 79-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealtvaates trapetsit meenutav, hall, roosade laikudega, väga konarliku pinnaga. Kivi põhjapoolne osa tõuseb harjana kõrgemale, kusjuures hari on idast läände kaldu. Idapoolses otsavaates on kivi ülemisel osal kolmnurkne kuju. Lõuna poole on kivil suhteliselt ühtlane kallak. Kivi edalapoolne osa moodustab suhteliselt omaette pealt kumera astangu seetõttu lääne-loodesuunalt vaadatuna tundub kivi kaheosalisena. Kivi mõõtmed: ida-lääne suunal 3,47 m põhja-lõuna suunal 3,49 m, idapoolse osa kõrgus 1,35 m ja edelapoolse osa 81cm. Ü=12,15 m. Kivil on 9 lohku: kaks asuvad kõrgemas idapoolses osas teineteisest 10 sm. kaugusel nende läbimõõt 5-6 cm, sügavus 1 cm. Ülejäänud 7 asuvad edelapoolsel astangul, viis suhteliselt sügavat lohku asuvad kaarjalt ridamisi, suurima lohu läbimõõt on 8 cm ja sügavus 5 cm. Neljal läbimõõt 6,5 - 7 cm ja sügavus 3-4 cm. Ülejäänud 2 lohku on väiksemad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub Rapla maakonnas Märjamaa vallas Ohukotsu külas. Kivi asub põllul Pae talusse põõrduva teeotsa vastas, vana põllutee ääres mis on kiviaiaga ääristatud, hooned jäävad kivist 300 m ida poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi dateeritakse I aastatuhandesse e.m.a - I aastatuhandesse m.a.j. Kivi võeti kaitse alla 1977. a.</span>


source: A
code: 12101
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 177-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnus on esmakordselt kaitse alla võetud 22. mail 1984 Rapla Rajooni RSN Täitevkomitee otsusega (istungi protokoll nr 138). Topograafiline kirjeldus protokollis: II aastatuhande algus; Ohukotsu (end. Risu) küla, kultusekivist 77-k /reg-nr 12098/ 1,1 km lääneloodes, kultusekivist nr 79-k /reg-nr 12100/ 1,4 km lääneedelas, metsas.  Kaitse alla võtmisel kanti mälestise asukoht ka Varbola sovhoosi plaanile (leht 6). 
Asukohakirjeldus 1998. a. kaitse alla võtmisel: Ohukotsu (end. Risu) küla, Miku talust 1,6 km läänes, kultusekivist nr. 77-k /reg-nr 12098/ 1,1 km lääne-loodes, metsas.</span>


source: A
code: 12113
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 1622
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vastavalt E.Tõnissoni koostatud mälestise passile pärinevad kiviga seotud traditsioonid ilmselt II aastatuhandest maj aga võivad ulatuda ka varasemasse aega.</span>


source: A
code: 12621
name: Kivikalme "Kalmumägi"
type: Kalme
alt_id: 725
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Praegu paistab kalmekoht silma arheoloogiliste kaevamiste ajal kuhjatud mullahunnikute järgi, mis on juba kamardunud. Enne kaevamist kujutas kalme endast madalat (ca 0,6 m kõrgust) ovaalset kamardunud varet, mille läbimõõt ida-lääne-suunas oli 24 m ja N-S-suunas 12 m. Pärast kamara eemaldamist avaned kalmes pae- ja raudkividest lasu, mille puhastamisel hakkasid paljanduma ristkülikukujulised tarandid. Segamini aetud kivilademe eemaldamise järel paljandusid paeplaatidega sillutatud tarandipõhjad ja 5 tarandi müürid. Neist kõige paremini oli säilinud kõige idapoolsem ja kõige halvemini läänepoolsed, mis põlluharimise käigus olid saanud kannatada. Kalme tarandid olid rajatud läänepoolseimast alates, kasutades juba olemasoleva tarandi idamüüri rajatava tarandi üheks müüriks. Pärast läbikaevamist jäeti tarandimüürid vaatamisväärsustena kaevamiskohale maha. I tarandist on alles 3,15 m pikkune jupp idamüüri ja SO-nurk. II tarandist on alles ainult idamüüri lõunapoolne ots (4 kivi) ja läänemüüri jupp (= I tarandi idamüür). III tarandist on alles idamüür, põhjamüüri 4 kivi, läänemüüri lõunaotsa 4 kivi ja kagunurk (2 kivi). IV ja V tarand on säilinud tervetena. (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb endise jaotuse järgi Püha kihelkonnas. Kalme jääb põhja pool paikneva Liiva-Putla küla ja lõuna pool paikneva Sepa küla vahele. Kalme juurde viib külast põlluvahetee.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on rajatud tõenäoliselt 1. sajandil ja kasutatud peamiselt 1.-2. sajandil ning hiljem II aastatuhande alguses. 1963. aastal otsustas Saaremaa Muuseum oma ekspositsiooni täiendamiseks läbi viia arheoloogilised kaevamised Liiva-Putla kalmel. Kaevamisi kutsuti juhatama Saaremaa noorema rauaaja uurija arheoloog A. Kustin. Kaevamiste käigus aga selgus, et noorema rauaaja matuseid oli kalmes vaid järelmatustena, kalme ise aga kuulub vanemasse rauaaega. Liiva-Putla kivikalme oli esimene Saaremaal avastatud ja läbi kaevatud tarandkalme. Kaevamisaruanded on Ajaloo Instituudis, osa leide Saaremaa Muuseumis. Leidude tähtsama osa moodustavad vanema rauaaja keraamika, kolmnurksed ažuursed ja koonilised spiraalsed ripatsid, rihmajagaja, üheteralised mõõgad, rauast ja pronksist karjasekeppnõelad, rauast kaelavõrude katked, mässitud pronkstraadiga, käevõrud, sõrmused, õõskirves, kumera seljaga noad jms. Mälestisele on koostanud passi 1977. a septembris arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


