# places

source: A
code: 6962
name: Elamu Tartus Oru 2, 19.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone paikneb kunagisel Tartu Ülikooli maal ja selle ehitas 1891. aastal varasemale aiaplatsile eestlasest ehitusettevõtja J. Teas ülikooli arhitekti R. Gulekese projekti järgi. Hoone omandas arstiteaduste professor, hilisem Tartu Ülikooli rektor C. Dehio, kes lasi 1910. aastal ins V. Kessleri projekti põhjal maja III korruse välja ehitada. Nõukogude perioodil oli majas Tartu Linnamuuseum. 2002–2003 hoone restaureeriti ja laiendati.
Kassitoome nõlvale ehitatud historitsistlik (juhtiv stiil neorenessanss) elamu on kahekorruseline, osaliselt kolmekorruseline hoone. Hoonet ilmestavad liseenid, simsid, karniis, teise korruse akende karniisid, III korruse akende kujundus ja kahetiivaline tahveldistega välisuks. Interjööris säilinud mitmeid algseid kujunduselemente ja detaile.</span>


source: A
code: 6963
name: Tartu Katoliku kirik, 1895-1899.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Graatsilise ja kompaktse siluetiga kirikuhoone katus ja tornikiivrid on kaetud tsingitud valtsplekiga. Keraamilistest tellistest seintega hoonel on akendevahelised pinnad liigendatud tugipiilaritega. Ristikujulise põhiplaaniga ühelöövilise kirikuhoone altariosa on polügonaalse lõpetusega. Neljatahuline W-torn (asub tegelikult lõunas) ulatub osaliselt pikihoonesse. Neogooti stiilis raamistusega akende ülaosad on teravkaarsed, kaunistatud värviliste klaasidega. Interjöör imiteerib ühelöövilist võlvitud kirikut, seda liigendavad võlvitud lagedele iseloomulikud võlvkaared. Saali põrandat katab kiviparkett.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirikuhoone ehitust planeeriti 1862. aastal, kuid ehitus lükkus edasi 1865. aastani. Hoone projekteeris arhitekt Wilhelm Schilling, kirikuhoone ehitus lõppes 1899. aastal.</span>


source: A
code: 6965
name: Elamu Tartus Veski 6, 1882.a.
type: Elamu
alt_id: 190
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krundi sügavuses Kassitoome nõlval paiknev kahekordne villa on põhiosas ristkülikukujulise põhiplaaniga. Hoone ehitati härraselamuks, põhiplaanilt keerulise liigendusega ristkülik. Peafassaad on vastu Kassitoomet ja on Veski tänava poolse küljega võrreldes märksa rikkalikumalt kujundatud. Pikkseinad eenduvad mõlematel otstel, moodustades lõunas ja põhjas torne, milledest lõunatorn on kõrgem ja rikkalikumalt dekoreeritud. Ehismotiivina on kasutatud mašikuliid. Hoone juures on kasutatud palju sepist, millest on tehtud rõdude rinnatised, tornilõpud ja katuseharja ilustus.  
Tänavaküljel paikneb 2 risaliiti, neist N-poolsel asub sammastega etik, kust pääseb hoonesse. Etiku kohal on rõdu ja risaliidi lõpetab kolmnurkviil. S-O nurgal asub torn, Kassitoome poolse fassaadi keskosas asub avatud terrass, mille kaarsillusega katuseserv toetub sammastele. N-O nurgal on risaliit, mille lõpetab kaarnišši ja väikese rõduga kolmnukrfrontoon. 
Interjööris on säilinud originaalse kujundusega ruumid koos ahjude, kaminate, laekarniiside (ühel ruumil puust kassettlagi), ukseportaalide ning põrandatega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone laskis endale ehitada Balti raudteede üleminsener P. von Götte (ka Goette). Projekti valmistas 1881. aastal Peterburi arhitekt professor V. Schröter. 1911. aastal ostis hoone Tartu Ülikool ja asutas siia lastekliiniku. Nõukogude perioodil on siin olnud väikelastekodu, stomatoloogiakliinik, tuberkuloosidispanser, kuni hoone läks EPA valdusesse ning sinna rajati üliõpilasklubi.</span>


source: A
code: 6966
name: Elamu Tartus Veski 5, 1920.a.-d
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Veski 5 hoone on vaba plaanilahendusega, kahekordne mansardkorrusega villa. Hoone katus on kaetud keraamiliste kividega, fassaadid krohvitud lubikrohviga. Veski tänava poolsel küljel on kaarjas veranda, mille kohal on sepispiirdega rõdu. Rõduga külgnev fassaadipind on kujundatud kaarsillusega avana. Katuseviilul valgustab mansardkorrust segmentaken. 
Hoone aknad on juugendliku tiheda ruudujaotusega, veranda akendel on mõlema raami keskosas värvilisest klaasist romb. Esifassaadi ilmestavad valgmikuga tahvelukse kõrval olevad ovaalsed aknad, mille raami keskosas on samuti värvilise klaasiga romb. Kinnistu on piiratud betoonpostidel puitaiaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone paikneb varasemal 1892. a. Tähtvere mõisa maadest eraldatud krundil nr 489T. Veel samal aastal ehitati puust elamu, mis ehitati 1927. aastal  V. Rosenbergi projekti alusel ümber praeguseks Veski 5 hooneks. 1932. a. ehitati M. Edenbergi projekti järgi krundile teine elamu, praegune Veski 5a, mille alumisel korrusel paiknes kauplus. Kauplus ehitati peale II maailmasõda korteriteks.</span>


source: A
code: 6967
name: end. korp. "Livonia" konvendihoone Veski 13, 1886.a.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maja oli ristkülikulise põhiplaaniga ühekordne plekk-katusega kivihoone, mis oli lahendatud kroonulikus hilisklassitsistlikus laadis. Ühekordsest hoonest eendus kahekordne keskrisaliit. Hoone esifassaad on rustikat imiteerivate pilastritega jaotatud osadeks, milles paiknevad aknad. Akende all on telliskassetid, mida lõikavad karniisid. Detailirohkem on keskrisaliit, mida ilmestavad esimesel korrusel rustika imitatsiooniga ja siledad pilastrid ning teisel korrusel vahetult akende kõrval korintose kapiteeliga pilastrid. Keskrisaliidil on kaaraknad ja keskel uks, mis algselt oli tahveluks. Kahel pool ust paiknesid algselt laternad. Korruste vahe markeerib lai karniiside vöö. Teise korruse keskosas paikneb konsoolidele toetuv rõdu. Risaliidi lõpetab ümaraknaga kolmnurkfrontoon. Külg- ja tagafassaad on lahendatud esifassaadiga samade põhimõtete järgi. TÜ ajal ehitati kogu hoonele peale teine korrus, mis on kaetud krohviga ja oluliselt detailivaesem kui esimene korrus.

Plaanilahenduselt järgis hoone klassitsistlikke traditsioone. Peauksest pääses halli, kust viis trepp teisele korrusele. Algsesse kujundusse kuulusid ühe- ja kahetiivalised karniisidega tahveluksed, laekarniisid, kahhelahjud, saali lambrii, maalingud lael ja seintel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone Veski 13 ehitas konvendihooneks üliõpilaskorporatsioon Livonia (asutatud 1821). Maatüki omandas 1892. aastal Tähtvere mõisalt parun Campenhausen, kes kinkis kinnistu Livonia vilistlaskogule 1921. aastal. Projekt telliti Tartu ülikooli arhitekt Reinhold Gulekelt. Ehitusmeister Jüri Teas alustas ehitustöödega 1892. aasta mais. Maja valmis 1893. aastal. 1907. aastal ehitati hooviküljele kivist veranda, mille projekti koostas arhitekt Otto Schröder. 1939. aastal põgenes enamus korporatsiooni liikmetest Saksamaale. Sõja ajal oli hoone sõjaväeliste asutuste käes. Pärast sõda läks Tartu Ülikoolile ja hoones paiknes ühiselamu. Juba 1953. aastal kuulushoone Eesti Põllumajanduse Akadeemiale. 1958. aastal ehitas EPA hoonele peale teise korruse.</span>


source: A
code: 6968
name: Puitelamu Tartus Veski 15, 19.saj.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Veski 15 hoone on ehitatud rõhtpalkidest, kaetud laia voodrilauaga, mis erineb profiililt I ja II korrusel. Kahekordse viilkatusega hoone hooviküljel on eenduv trepikoda ja veranda, põhjaküljel kahekordne kaldkatusega veranda. Tsingitud valtsplekk-katuse räästa all jookseb profileeritud karniis, sarikaotsad on profileeritud. Hoone valgmikuga ning kuueks ruuduks jaotuvaid aknaid ümbritsevad profileeritud piirdelauad, akende kohal on profileeritud karniisid. Põhjakülje veranda II korrusel asuvate akende alused pinnad on kaunistatud saelõikepitsiga, korruste vahelise simsi all on puidust konsoolikesed. Tänava poolsel küljel on pilastrite ning kolmnurkviiludega ehitud tahveluksed, mille sepisvõres ilutsevad omaniku initsiaalid J. R (Jaan Rosenberg).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tähtvere mõisamaadest eraldatud krundi nr 219 omandas 1867.a. A. Veiner. 1875. a. kinkis ta krundi koos ehitistega O. Bruttmanile. 1882. aastal oli platsil puust elamu, puust kõrvalhoone ja puust pesuköök, kõik plekk-katusega ja lattidest puukuur. Krundi hoonestus kujunes välja ajavahemikus 1867 - 75. Puust elamu paiknes Veski tänava ääres, kõrvalehitised põiki naaberkrunt nr. 228 piiri.
1897. loetleti krundil puust plekk-katusega 14 - ruumiline elamu, hoovil asus pumbakaev, maja juurde kuulus aed. 1899 asus platsil 2 puust elamut. 1906. a. müüdi krunt koos ehitistega J. Rosenbergile. 1908. a. anti Rosenbergile luba maja fassaadi muutmiseks ja ühe ukse sisseraiumiseks, plaani valmistas majaomanik ise.</span>


source: A
code: 6969
name: Elamu Tartus Veski 35, 1914.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahekorruseline, liigendatud põhiplaaniga, poolkelpkatusega. Katusmaastik on liigendatud vastavalt hoone osadele. Katusepinnad on kaetud keraamiliste kividega, tornikatus plekk-kattega, kõrged telliskorstnad on krohvitud ja valgeks lubjatud. Veski tänava poolsel küljel on poolümar trepitorn. Veski tänava poolsel fassaadil ja otsakülgede viilu all on vahvärk. Esifassaadi I korrusel väljaehitis, millel paikneb rõdu. Väljaehitust kaunistavad krohvpilastrid ja simsid, nurgal peauks. Kõrgete väikesteks ruutudeks jagatud akendega eeskoda kohal on varikatus. W-nurgal kaarakendega puitveranda II korrusel, all 2 akent, N-küljel juurde ehitatud garaaž. Juugendmotiividega aknad on uuendatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Krunt eraldati Tähtvere mõisa maadest 1862. a. 1887. aastal oli krundil kaks puust elamut ja kõrvalhooned. 1910.a. ostis kinnistu A. von zur Mühlen. 1913.a. koostas Victor Kessler projekt ruumika 19-toalise maja ümberehitamiseks ja hoone sai heimatkunstist lähtuva fassaadijoonise. 1930-ndatel aastatel üürisid maja "Revelia" üliõpilaskorporatsiooni liikmed. 1939.a. lahkusid von zur Mühlenid Saksamaale. 1950-ndatel aastatel ehitati maja suured ruumid väikesteks tubadeks ning hoone oli kasutusel ühiselamuna. 1975.a. filmiti maja välisvaateid Treffneri kooli vaadetena filmis "Indrek" („Tõde ja õigus“ II osa põhjal tehtud mängufilm).</span>


source: A
code: 6970
name: Puitelamu Tartus Veski 20, 19.saj.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vormilt historitsistliku hoone klassitsistlike joontena tõuseb esile peafassaadi keskosa ärkliga rõhutatud osa, millel on kolmnurkviiluga frontoon ning akendel olevad karniisid. Hoonet ilmestavad nurgaliseenid, korruste vaheline simss ja karniis.
Algseltki üürikorteritega elamu jaotati 1959. aasta projekti põhjal tubade jagamisega veelgi suurema arvu leibkondade vahel. Nimetatud projektiga muudeti 2/5 varasemast õuepoolsest kolmnurkfrontooni laiusest verandast trepikojaks. Tänaseks on veranda osa täielikult lammutatud. Majal on eterniitkatus, veel 1959. aastal oli majal kivist katusekate.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi keskel kuulus praeguse Veski 20 krunt Tartu Ülikoolile. 1842. aastal oli see veel tühi. Kolmekordne keldriga puidust üürimaja valmis 19. sajandi teisel poolel. Kuna hoonel on klassitsistlikke tunnuseid (eelkõige peafassaadi kolmnurkviiluga frontoon), võib stiilikriitiliselt hoone paigutada pigem 19. sajandi kolmandasse veerandisse kui 19. sajandi viimasesse veerandisse.</span>


source: A
code: 6971
name: Puitelamu Tartus Veski 37, 19.saj.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, osaliselt väljaehitatud katusekorrusega puitelamu, mis asub kivisoklil. Tegemist on rõhtpalkhoonega, millel on viilkatus puitsarikatel, fassaadi keskosal kolmnurkfrontoon. Fassaad on kaetud 35-40 cm laiade profileeritud servaga laudadest rõhtlaudvoodriga. Hoonet ilmestavad aknapiirded, stiilse puidekooriga kahe poolega välisuks Veski tn küljel. Hoone juurde kuulub Kastani tänavani ulatuv park-aed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1860ndatel aastatel, 1939. aastal on juurde ehitatud hoone veranda ja Näituse tn teine sissepääs betoontrepiga. 1960ndatel vahetati katusekate eterniidi vastu.</span>


source: A
code: 6972
name: Puitelamu Tartus Veski 45, 1901.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone fassaadile kavandati frontooniga risaliit, külgseina erkeritorn, teise külgseina veranda. Maja akendele kavandati lukukivi motiiviga kaarsillused. Seda projekti ellu ei viidud. 1902.a. ostis krundi ehitusmeister F. Hübbe, kes projekteeris ja ehitas käesoleva hoone. Hoone valmis 1903. aastal. Koos elamuga ehitati krundile kuur koos selle all asuva võlvitud jääkeldriga. 1907.a. omandas kinnistu F. Peterson. 1910.a. kavandati keldriruumidesse ehitada pood ja sinna pääsemiseks valmistas fassaadi muutmise plaani insener V. Kessler. Muudatust siiski ellu ei viidud. 1921.a. omandasid krundi F. Petersoni pärijad, krundirenti maksti endiselt edasi Tähtvere mõisa omanikule E. von Vulffile. Petersonid repatrieerusid 1939.a. Saksamaale. Pärast sõda olid elamus üürikorterid. Käesoleval ajal tegutseb hoones korp! Revelia.
Ristkülikukujulise põhiplaaniga kahekorruselisel kõrge sokliga hoonel on hooviküljel väljaehitistena kahekorruseline veranda ja trepikoda. Verandal on säilinud algupärased aknaraamid, mis on tugevalt amortiseerunud. Veranda I korruse akende kohal ja II korruse akende all on voodrilaudis paigaldatud vertikaalselt, ülejäänud voodrilaudis on horisontaalse asetusega. Maakividest laotud soklil on akende ümber tellistest raamistus. Korrustevaheline simss, akende ja uste piirdelauad on kaunistatud saelõike ornamentikaga ja nurgaliseenid kujundatud kvadreerituna.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Krunt nr 617T eraldati Tähtvere mõisa maast 1900.a. Selle omandas ehitusmeister C. Bescht, kinnistu plaani koostas maamõõtja H. Valdmann. C. Bescht  koostas projekti, millel oli kavandatud kahekorruseline kõrge sokli ja katusekorrusega maja.</span>


source: A
code: 6973
name: Puitelamu Tartus Veski 47, 19.saj.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruselise L-kujulise põhiplaaniga elamul esifassaadil on külgrisaliit, mille lõpetab profileeritud räästakarniisiga kolmnurkviiluga frontoon. Hoone fassaade ilmestavad tahveldatud nurgaliseenid, aknad on raamistatud profileeritud piirdelaudadega. I korruse akende kohal on karniisid, mille friisid on kaunistatud rombidega. Fassaadid on üle löödud laia laudisega, korruseid eraldab vertikaallaudisest profileeritud simssidega ääristatud vahevöö. Esifassaadi I korruse akende alused pinnad on kaetud vertikaallaudisega. Hooviküljel L-kujulise hoonetiiva kolmnurkviilu all on profileeritud simss analoogselt esifassaadi frontooniga. Hoone viilkatus on kaetud tsingitud valtsplekk-kattega. Keraamilistest laotud korstnapitsidel on katteplekid. 
Kuuese ruudujaotusega, ülaosas valgmikuga puitaknad on uuendatud. Esifassaadil on algupärane valgmikuga, kahetiivaline tahveluks, mille tahveldised on kaunistatud puiduornamentidega ja raamistatud profileeritud kreppliistudega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Krunt eraldati Tähtvere mõisast 1876. a. Hoone ehitati aastatel 1876-1880, projekti autoriks on arvatavasti O. Schröder. 1880. ostis selle Tartu Gümnaasiumi õpetaja R. v. Zeddelmann koos kahekorruselise puuelamuga ja kõrvalhoonetega. Peale II maailma sõja aastaid asus majas Tartu Linna Sanitaar-epidemioloogia jaam, sel aja ehitati osa  siseruume ümber.</span>


source: A
code: 6974
name: Puitelamu Tartus Veski 26, 1883.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suhteliselt kõrge, tahutud maakividest laotud sokliga hoone on osaliselt kellerdatud. Keldriaknad on raamistatud keraamiliste tellistega. Kahekorruselisel ristküliku kujulise põhiplaaniga elamu esifassaadil on kaks külgrisaliiti, vasakpoolse lõpetab kolmnurkviiluga frontoon, teise astmikfrontoon. Kolmnurkviilul on kaarja ülaosaga aken, astmikfrontooni keskmes paikneb saelõiketehnikas valmistatud maja ehitusdaatum 1883. Hoone fassaade ilmestavad tahveldatud nurgaliseenid, laiade profileeritud piirdelaudadega raamistatud akende kohal on karniisid, mille friisid on kaunistatud rosettidega. Fassaadid on üle löödud laia laudisega, korruseid eraldab vertikaallaudisest profileeritud simssidega ääristatud vahevöö. esifassaadi I korruse akende alused pinnad on kaetud vertikaallaudisega. Hooviküljel on väljaehitisena kahekorruseline trepikoda ning kahekorruseline veranda, mille tiheda ruudujaotusega aknad on kaunistatud värviliste klaasidega. 
Hoone viilkatus  on kaetud tsingitud valtsplekk-kattega. Korstnad on üle krohvitud ning korstnapitsidel on katteplekid. 
Kuuese ruudujaotusega, ülaosas valgmikuga puitaknad on uuendatud.  Esifassaadil on kahetiivaline valgmikuga tahveluks, mille tahveldisi raamistavad profileeritud kreppliistud. Valgmiku klaasid on jaotatud tihedateks väikesteks ruutudeks. Hoovikülje sissepääsu ees on lihtsam, kahe tahveldisega puituks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1883. aastal koostas ehitusmeister O. Schröder G. Draukele projekti krundile kahekorruselise elamu ja ühekorruselise kõrvalhoone ehitamiseks. 1903. aastal ostis hoone ülikooli meditsiiniprofessor W. Kurtschinsky. 1930.a. pandi hoone võlgade tõttu sundoksjonile. Peale omaniku surma 1926.a. haldas hoonet prof. Kessler, kes oli olnud W. Kurtschinsky hooldaja.</span>


source: A
code: 6975
name: Puitelamu Tartus Veski 30, 1884.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahekordne viilkatusega puitmaja. Elamu seinad on kaetud laiade horisontaalsete profiillaudadega. Nurki rõhutavad nurgapilastrid, räästakarniisi alune on tahveldatud friis, aknaid ümbritsevad profiillaudadest raamistused, dekoratiivsust lisavad aknaluugid. Maja hoovipoolsel küljel on veranda, otsaküljel trepikoda eraldi mahuna.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartu linna muinsuskaitseala kaitsevööndis, Veski ja Juhan Liivi tänavate nurgal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1883. aastal omandas krundi rendiõiguse Johannes Hirch, kes ehitas sinna puitelamu. 1903. aastal kinkis J. Hirch krundi koos elumajaga oma õele, kes müüs selle 1940. aastal Hans ja Alma Ruubelile.</span>


source: A
code: 6976
name: Kohtuhoone (nüüd muuseum) Veski 32, 1892.a.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone ehitati kroonuehitisena, selle Veski tänava poolse fassaadi keskosas asuvast uksest pääses avarasse halli, mille tagaosas paiknes läbi hoone ulatuv avar trepp. Maja tagaosas asus koridor, kust avanesid uksed kohtusaalidesse, uurijate ja ametnike kabinettidesse ning muudesse kohturuumidesse. Pärast II maailmasõda sai hoone Riiklik Etnograafiamuuseum (ERM-i järglane), mis nimetati taas ümber Eesti Rahva Muuseumiks.
Kahekorruseline L-kujulise põhiplaaniga hoone katus on kaetud tsingitud valtsplekiga. Tellistest laotud profileeritud otsaga korstnapitsid on krohvitud ja valgeks lubjatud.
Veski tänava poolsel fassaadil on külgrisaliidid ja keskrisaliit. Külgrisaliidid lõpevad kolmnurkfrontooniga, mida ehivad akroteerid, keskrisaliit atikaga. Külgrisaliitide viilul on 1 ja friisiosal on 3 rosetti. Fassaadil on mitmesuguse suurusega rustikamotiivid, teemantlõikelistest plokkidest vöönd, nurgarustika, sokli-, korrustevaheline- ja mõlema korruse akende alused simsid, II korruse akendel on karniisid. Esimese korruse akendel on kaarsillused. Paraadust ümbritseb kolmnurkviilu ja toskaana pilastritega ning toskaana karniisiga portaal. Viilud on kaunistud akroteeridega. Liivi tänava poolsel külgosal on risaliit ja siia kanduvad üle peafassaadi dekooridetailid. II korruse fassaadid on krohvimata, puhta vuugiga laotud tellispinnad. Akende  tuuleliistud on poolsambakujulised, keldriakende ees on sepisvõred. Välisuksed on kahetiivalised valgmikuga tahveluksed, millel on säilinud originaalkäepidemed. Fassaadipinnast eenduva sokli lõpetab figuraalsetest keraamilistest tellistest laotud vöönd. Kinnistu on piiratud kõrge krohvitud kivimüüri ja metallaiaga. Väravad on metallist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maja ehitati Ülevenemaalise kohtureformi käigus rajatud uue kohtuinstantsi - rahukohtu tarbeks Liivimaa kubermanguarhitekti asetäitja ja Vidzeme jaoskonna arhitekti V. Lunski projekti alusel. Algselt oli rahukohtu jaoks välja valitud plats Kompanii tänava politseimaja ees ja selle krundi jaoks valmis ka V. Lunski esimene projekt. II projekt valmis 1892 Veski tänava maja jaoks.</span>


source: A
code: 6977
name: korp."Sakala" konvendihoone Veski 69, 1910-1911.a.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge mansardkatusega kahekorruselise kivihoone fassaadid on sümmeetrilise lahendusega, erinevas viimistluses krohvipindadega ja vertikaalselt rühmitatud aknaavadega. Esifassaadi külgmiste akende kohal on poolkaarjad krohvidekoorid, saali kõrgete akende kohal kaunistustega karniisid. Sissepääs paikneb ühekordses külgosas, mille katus on metallpiirdega piiratud rõdu. Aiaküljel on poolkaarne veranda ja metallpiirdega ümbritsetud terrass. Mansardkorrust valgustavad kaarja valgmikuga ärkliaknad. Aknad on taastatud algupärase raamijaotusega. Katus ja mansard on kaetud musta tooni valtsitud plekk-kattega. Katuseharjal metallpiirdega ümbritsetud platvorm. Räästa all jookseb hammaslõikeline karniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1910. aastal tellis korp! „Sakala“ asutajaliige Oskar Rütli arhitekt Armas Lindgrenilt kahekorruselise mansardkatusega kivihoone projekti. Projekti autoriteks A.Lindgren ja W. Lönn, ehitustöid juhtis insener Fromhold Kangro. Maja I korrusele planeeriti konvendisaal, seltsiruumid ja köök, II ja mansardkorrusel korporatsiooni liikmetele üüritavad toad.
Juulis 1910 alustati ehitustöid ja 1911 oktoobris valmis kahekorruseline kõrge mansardkatusega ristkülikukujulise põhiplaaniga hoone. Esimese maailmasõja ajal oli hoones sõjaväehaigla, hiljem saksa ohvitseride kasiino. Ümberehitusega 1928 tehti II korrusele ameti- ja seltsiruumid, sellest ajajärgust pärines saali kujundus stiilse talupoegliku mööbliga. Saali seinte ülaosa oli dekoreeritud juugendliku bordüüriga. 1934 telliti keskkütte sisseseadmiseks kavand, mille koostas arhitekt O.Puuraid. Suurem ümberehitus toimus 1937.a., projekti autoriteks N. Kusmin ja kunstnik P. Aren. Abiruumid paigutati keldrikorrusele, kõrvalruumide arvel suurendati saali, II korrusel laiendati raamatukogu. 
II maailmasõjas sai hoone süütepommiga pihta ning seejärel põlengus kannatada, säilisid ainult välis- ja sisemüürid ning keldrilaed. Hoone taastati peale sõda algupärasega võrreldes muudetud katusekuju (kelpkatus) ja plaanilahendusega. 1940-ndatel anti maja Tartu Riikliku Kunstiinstituudi käsutusse ateljeehoonena ning 1950.a. peale kõrgkooli Tallinna viimist sai Tartu Kujutava Kunsti Kooli (1960-ndast Tartu Kunstikool) ateljee-õppehooneks. 1950.a. taastati algupärase aia eeskujul kivipostidega piirdeaed, mille väravaid kaunistavad kaarjad sepisdetailid.
Hoone on tagastatud korp! „Sakala“ vilistlaskogule, kelle eestvedamisel on hoonel taastatud algupärane katusekuju ja fassaadilahendus.</span>


source: A
code: 6978
name: Uus Anatoomikum Tartus Näituse 2, 1886.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ehitatud neorenesanss-stiilis, selle I korruse seinapinnad on kaetud rustikaga, korruseid eraldab profileeritud simss, profileeritud simss jookseb ka II korruse akende kohal. Näituse tänava poolsel fassaadil on keskrisaliit. Rotund on kujundatud kaarakendega, II korruse akende vahel on pilastrid. Hoovikülg on lihtsama kujundusega, II korruse akende kohal on karniisid. Hoone räästad on kujundatud profileeritud karniisiga.
Hoone kelpkatus on kaetud trapetsprofiilis plekk-kattega, mis paigaldati 1996. aastal. Rotundi koonuskatust katab traditsioonilises mõõtmetes käsitsi valtsitud tsingitud terasplekk. Hoone telliskorstnad on pealt kaetud katteplekkidega, osa korstnaid on olnud krohvitud, kuid nüüdseks on krohv suures osas maha varisenud. Interjööris säilinud suure auditooriumi sambad, karniisid, uksed, puust keerdtrepp.
Hoonel on säilinud algupärased aknad, mis on halvas seisukorras. Akendel on säilinud kapiteelimotiiviga tuuleliistud, osade akendel on osa tuuleliistudetaile kaotsi läinud. Välisuksed on uuendatud 2001.a. hoone remondi käigus, mil ruumid said Tartu Ülikooli Filosoofiateaduskonna slaavi filoloogia osakonna tööruumideks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arhitekt R. Guleke koostas esialgse projekti, mis lükati kubermangukeskuses tagasi. Projekti korrigeeris arhitekt R. v. Bernhardt, selle alusel koostas R. Guleke lõpliku variandi. Neorenesanss stiilis uus anatoomikum ehitati aastatel 1886-1888 vajadusest füsioloogia ja patoloogia instituudid vanast anatoomikumist ära paigutada. Ehitati ristkülikukujuline laboratooriumite ja tööruumide korpus ja eraldi rotund, kus paiknesid kaks amfiteatrina tõusvate pingiridadega auditooriumit ja lahkamisruum. Kahte hooneosa ühendas väike koridor. 1897.a. ehitati R. Gulekese projekti järgi auditooriumitiiva vahekäigu külgedele täiendavad tööruumid, nii et hoone sai kompaktse üldkuju. Viimane suurem remont toimus 2001. aastal, hoonet kasutavad Tartu Ülikooli psühholoogia ja eripedagoogika instituudid.</span>


source: A
code: 6979
name: Puitelamu Tartus Näituse 4, 19.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone iseloomulikeks ja väärtuslikeks tunnusteks on algne palkkehand, konstruktsioonid ja arhitektuurne välislahendus. Hoone on lahti võetud ja ladustatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone projekt on pärit 1824. aastast, valmis 1827. aastal.</span>


source: A
code: 6980
name: Puitelamu Tartus Näituse 6, 19.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1939. aastal koostatud kinnisvara hindamistabeli alusel on Näituse tn 6 krundil nr 949 asuva palkidest ehitatud pappkatusega hoovimaja tänavapoolses otsas üksik tuba ja aiapoolses otsas kahetoaline korter köögiga. Pööningul veel üksik tuba, mille seisukord jättis soovida. Hoone oli kaetud laudvoodriga, siseseinad ja laed krohvitud. Kahekordne viiluga tänava poole pööratud ristkülikukujulise põhiplaaniga maja hooviküljel on väljaehitisena kahekorruseline eeskoda. Algupäraseid uksi ja aknaid ei ole säilinud. Hoonel on laiad nurgaliseenid, hoovipoolses osas on säilinud kohati algupärast laudist. pärinev L-kujulise põhiplaaniga kahekorruseline puitelamu mis paikneb otsaviiluga tänavajoonel, hoovifassaadiga vastu Näituse 8/Veski 22 elamut ja kõrvalhoonet, moodustades koos viimastega tervikliku, suletud hooviruumi. Elamu on viilkatusega rõhtpalkehitis maakivisoklil, kaetud laudvoodriga. Hoonel on kaks telliskorstent ja lihtsad nelja ruuduga puitaknad. Kahel idakülje aknaaval säilinud varasemad piirdelauad. Lääneküljel kaks sissepääsu koos ühekorruselise puidust eeskojaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone paikneb ülikoolimaadest eraldatud põlisrendikrundil nr 949. Olga Maria Happich&#039;ile kuuluvale krundile nr 949 on koostanud 1908. aastal maamõõtja G. Valdmann krundiplaani. Sel ajal oli tänava nimeks Savi tn. Krundi suuruseks oli 25,5 ruutu, krundil asus kahekordne puust elumaja. O. Happichile kuulus ka kõrvalolev krunt nr 44 (praegune Näituse 8). David Simmi testamendi põhjal omandas krundi 1938. aastal Ester Pehlap (sünd Hecht).  1939.a.hindamisaktis on võrreldud hoonet Näituse 8 elamu seisukorra, detailide ja ehitusstiiliga ning arvatud hoone ehitusajaks 1870-1880-ndate aastate vahemikku.</span>


source: A
code: 6981
name: Puitelamu Tartus Näituse 8/ Veski 22, 19.saj.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suurem, ühe ja osaliselt kahekorruseline puitelamu, rõhtpalkhoone maakivivundamendil, seintel algupärane fassaadilaudis, profileeritud aknapiirded ja luugid, puitaknad sepishingede ja sulustega, terasplekist kattega viilkatus puitsarikatel, telliskorstnad, osaliselt väljaehitatud katusekorrus katuseuukidega, hooviküljel ühe- ja kahekorruseline tiibehitis, lõunaküljel veranda. Siseseinad ja laed krohvitud, lagedel osaliselt säilinud peegelvõlvid, treitud piirdega puittrepid, laudpõrandad, puidust tahveluksed, uste ja põranda profileeritud piirdeliistud jm. interjööriosi. Korterite algset ruumistruktuuri on ümberehituste käigus muudetud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud hiljemalt 1856, ümber- ja juurdeehitus H. v Stavenhagen, 1877 aastal.</span>


source: A
code: 6982
name: Puitelamu Tartus Näituse 5, 1886.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga, puidust elamu viilkatus on kaetud keraamilistest kividest kattega. Hoonet ilmestab Veski tänava poolsel küljel väljaehitisena kahekordne veranda. Veranda akende alused fassaadipinnad on kaunistatud rikkaliku saelõikeornamentikaga. Veranda väikesteks ruutudeks jaotatud aknad on klaasitud värviliste klaasidega, sissepääsu ees on kahetiivaline valgmikuga tahveluks. Hoovipoolsel küljel on fassaadipinnast eenduv keskrisaliit viilkatusega lõppev ning sellest paremal puitkonsoolidele toetuv erker, mille aknaaluse seinapinnad on liigendatud puitprussidega kassettideks. Erkeri akna valgmik on kaarja ülaosaga. Näituse tänava poolse kahetiivalise tahvelukse ette, trepi kohale on  ehitatud puitpostidele toetuv varikatus. Hoone esifassaadi akendel on saelõikeornamendiga karniisid ja veelauad, hoovikülje akende kohal on lihtsama kujundusega karniisid. Hoonel nurkades on lihtsad, laiad nurgaliseenid, katuseviilud on kaunistatud saelõikeornamendis risttalastikuga, sarikaotsad on profileeritud. Viilude tippu on kinnitatud puidust treitud ilupostid. Katus on kaetud keraamiliste katusekividega, korstnad on krohvitud ja valgeks lubjatud. 
Krunti piirab betoonpostidele kinnitatud puitlippaed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1886. aastal projekteeris arhitekt O. Schröder rittmeister Karl Hugo von Kügelgen’ile ülikooli maadest eraldatud krundile elamu. 20. saj.  algul koostas ehitusmeister W. Sternfeldt projekti hoone hoovipoolsele küljele erkeri juurdeehituseks. 1922. aastal müüs Marie Seeland rendikrundil olevad hooned prof. Aleksander Lipschützile. 1923. aastal Eesti Hüpoteegipanga koosatud hindamisaktis on märgitud, et hoone välisvooder ja veranda on halvas seisukorras. Hoone remontimiseks võttis omanik pangast laenu. 1926. aastal omandas hoone Paul Jürmann.1940. aastal müüs P.Jürmann hoone Leida-Amalie Jürmannile.</span>


source: A
code: 6983
name: Arhiivihoone Tartus J.Liivi 4, 1901-1904.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on neljakorruseline, kõrge soklikorrusega ja punaste tellisseintega. Nurgapealne hoone on sümmeetrilise tänavafassaadiga, uusklassitsistliku kujundusega. Esimene korrus on rustikaga, ülemiste korruste peafassaadi keskrisaliiti kujundavad orderisüsteemis pilastrid ja kolmnurkviil. Pärast hoone avamist tehti mõningaid ümberehitusi, suurim nendest oli meteoroloogia observatooriumi tarbeks vaatlustorni ehitamine.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartus, Juhan Liivi ja Vallikraavi tänavate nurgal, Toomemäe vahetus läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arhiivihoone Tartus J. Liivi 4 ehitati aastatel 1902-04 ülikooli esimeseks ühiselamuks Toomemäe vahetusse lähedusse. Hoone projekteeris arhitekt R. Guleke. Hoone on alates 1921. aastast kasutusel arhiivina.</span>


source: A
code: 6984
name: Puitelamu Tartus J.Liivi 3, 1907.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline elamu paikneb Tartu vanalinna muinsuskaitsealal. Kahekorruseline rõhtpalkidest ehitatud, viilkatusega hoone on ristküliku kujulise põhiplaaniga. N-küljel on kahekorruselise verandamaht. I korruse veranda on püstlaudisega üle löödud, II korrusel on O-küljel säilinud algupärased verandaaknad. Veranda I ja II korrust eraldab puidust kassetide rida. Hoone põhimahu I ja II korruse vahel jookseb lihtsakujuline simss. Fassaadid on kaetud laia profileeritud laudisega, mis on õlivärviga üle värvitud. Algupärastest detailidest on säilinud katusekarniis, O-küljel ja S-küljel saelõikeornamendiga kaunistatud akende ümbrislauad ja lihtsad laiad nurgaliseenid. Hoone algsed aknad on arvatavasti nõukogude perioodil vahetatud. I korruse akendel on ees puidust luugid. Osa luukidest on tahveldisega, osa on kaetud kalasaba laudisega. Algupäraseid välisuksi ei ole säilinud. Katus on kaetud tsingitud terasplekk-kattega. Trepikojas on säilinud lihtne puutrepp. Krunti piirab metallvõrkaed ja puitlippaed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1907. aastal.</span>


source: A
code: 6985
name: Puitelamu Tartus J.Liivi 5, 1907.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline elamu paikneb Tartu vanalinna muinsuskaitsealal. Kahekorruseline rõhtpalkidest ehitatud, viilkatusega hoone on ristküliku kujulise põhiplaaniga. Esifassaadi keskosa on kujundatud risaliidimotiivina, mis lõpeb kolmnurkviiuga. Katuse väljaehituse viilu all on säilinud algupärane historitsistlik saelõikeornament. 
Hoone peasissepääsu ees on lai betoontrepp. Puitsammastele toetuv varikatus on kaetud tsinkplekiga. Peasissepääsul on kõrvuti kolm välisust, keskmine  juugendliku kujundusega välisuks on algupärane. Ukse ülaosa on klaasidega, alumine pool on tahveldatud. Kõrvalolevad lihtsad tahveluksed pärinevad hilisemast ajast.
Algupärastest detailidest on säilinud profileeritud sarikaotsad, esifassaadil ja S-poolsel külgseinal saelõike mustriga kaunistatud korrustevaheline simss, akende saelõikeornamendiga ümbrislauad. 
Hoone fassaadidel on säilinud algne lai profileeritud voodrilaud, hoovikülje verandade seinad on kaetud diagonaalse laudisega. Hoone algsed aknad on nõukogude perioodil arvatavasti vahetatud, verandal on säilinud historitsistlikud kuuese ruudujaotusega aknad.
Hoonet on remonditud 1959.aastal „Kommunaalprojekti” poolt koostatud projekti alusel. Remondi käigus vahetati välisvoodri mädanikust kahjustunud lauad, parandati peasissepääsu ees olevat betoontreppi, krohviti tulemüüri. Siseruumides ehitati kuivkäimlad ümber vesiklosettideks, samuti ehitati planeeringu muudatustest tulenevalt juurde siseseinu. Ehitati kaks uut korstnat. Uuendati veranda ja varikatuse mädanikust kahjustunud detaile.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1907. aastal.</span>


source: A
code: 6986
name: Elamu Tartus Vallikraavi 4, 1879.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mitmeosalise hoone eksterjööri iseloomustavad simsid, akende karniisid,  kassetid II korruse akende all, metallrõdu viiluküljel, karniis, metallsammastele toetuv rõdu tagaküljel. Säilinud on vanad väravad ja tiibuks Vallikraavi tn poolsel küljel.
Interjöör suures osas kaasaegne, säilinud on lagede karniise ja rosette, malmsambaid, tahveluksi, II korruse trepikoja seinamaalingud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Trükkal Carl Gottlieb Mattiesen omandas Ülikooli ja Vallikraavi tänavate ristmikul asuva kinnistu 1848. a. Ülikooli tänava äärsesse puumajja kohandati trükkal Scheinemanni leselt renditud ülikooli trükikoda. 1852. a. esitas Mattiesen Tartu Ülikooli direktooriumile palve trükikoja hoonele kivist juurdeehituse tegemiseks. Paar aastat varasemast ajast pärineb trükikojahoone olemasolev puust kahekorruseline lõunatiib. 1861. a. eraldatati Ülikooli t. ääres asuv maja trükikoja krundist. 1864. a. omandas kinnisvara C. Mattieseni poeg dr. phil. Carl Emil Johann Mattiesen. 1878. a. ehitati II korrus ja lisati juurdeehitis, muudetakse arh. M. Rötscheri kavandi järgi trükikoja fassaadi. 1902 tehti puust veranda koos terrassiga. 1929. a. ostis trükikoja OÜ " K. Mattieseni trükikoda". 1939. a. omandas trükikojahoone kirjastus OÜ " Loodus ". 1940. a. trükikoda natsionaliseeriti ja kandis nime H. Heidemanni nimeline trükikoda. 1954. a. kapitaalremondi käigus ehitati käsilao tsehhi juurdeehitus nõlvapoolsele alale. 1997. a. valmis projektbüroos " Tari " (arh. M. Raid) trükikoja ümberehitusprojekt kohvik- muuseumiks, raamatupoeks ja pubiks.
2000. a sügisel ehitati osaliselt kinni läänekülje lahtine rõdu, laiendati rõdu ja abiruume  (arh. M. Raid).</span>


source: A
code: 6987
name: Puitelamu Tartus Vallikraavi 8, 19.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk kitsas kolmest osast koosnev ristkülikukujulise põhiplaaniga kahekordne puuhoone, mille W-osa on 1907. a. ehitatud tellistest. Krunt vallikraavis kuulus 19. saj. ülikoolile. 1814. oli siia ehitatud ühekordne puumaja (praeguse ehitise krohvitud esimene korrus), mille katusekorruse ehitas pastor Treu 1873. a. hoone keskosas välja (praegune fassaadi teise korruse 3 akna laiune krohvitud osa). Järgnesid 1907 a. tellisest lääneosa juurde ehitamine ja kogu majale II korruse lisamine (teise korruse laudvoodriga osa). Arvatavasti sel ajal lisati ka idapoolne trepikojamaht ja maja sai kaks ilusat praeguseni säilinud neoklassitsistlikku välisust. 1920ndatel aastatel asus hoone vanemas osas Roman Gutmani šokolaadivabrik, tellisosas kommipood ning teisel korrusel olid eluruumid. Hoone nurgaosas paikneb praegu köösneritöökoda. Kiviosa aknal on rõhutatud sillus. Alumisel korrusel on akendel hilisemad luugid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on mitmes jaos ehitatud hoonega, esimene etapp 1814. aastal, järgnevat kuni 20. sajandi alguseni välja.</span>


source: A
code: 6988
name: Elamu (kliinikuhoone)Tartus Vallikraavi 10/12, 19-20.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Haigla on mitmest liidetud osast koosnev kahekordne hoone. Peafassaadi kaunistavad rõht- ja püstivoodri vaheldumine, peaukse juures eenduv risaliit kolmnurkviiluga. II korrusel on metallvõrega rõdu. Läänepoolne fassaad on kaunistatud puulõikeornamentidega. Vaatamata paljudele ümber- ja juurdeehitustele on säilitatud eelnevat arhitektuuri stiili.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone paikneb 19. saj. ülikoolile kuulunud krundil ja see oli osa Oettingenide suguvõsale kuulunud Vallikraavi ja Tiigi tänavate vahelisest krundist. 1873. a. ehitati krundi sügavusse esimene puust, saelõikeornamendiga kaunistatud elumaja. 1892. a. omandas krundi dr. Faure, kes asutas hoones kirurgilise erakliiniku. 1923. a. omandas krundi H. Nieländer, kes asutas võõrastemaja "Grand Hotell ". 1966. a. kolis majja Onkoloogia dispanser.
Hiljem haiglahooneks kohandatud elamu projekteeris 1873. aastal F. Hübbe. Hoone paiknes krundi sügavuses. Krundi tänavapoolsele küljele jäi väiksem ühekorruseline kõrvalhoone. 1892. aastal ehitati O. Schröderi projekti põhjal trepp ja juurdeehitus ning kompleksis avati kirurgia erakliinik. 1898. aastal liideti haiglahoonega teine maja ja aasta hiljem valmis W. Schillingu projekti põhjal juurdeehitus. 1948 tehti majas kapitaalremont ja 1967. aastal radioloogia osakonna juurdeehitus.</span>


source: A
code: 6989
name: Puitelamu Tartus Vallikraavi 16, 19.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga maja, mille esifassaadil on väljaehitis ning trepikoda W-küljel. Hoonel on kivist soklikorrus, N-küljel on sokkel rustikaga markeeritud. Tänavapoolse hooneosa teine korrus on ehitatud puidust, katusel kolmnurkfrontoon. Algupärastena on säilinud hoone nurkades rombimotiividega liseenid, akende kohal puitkarniisid ja akna profileeritud piirdelauad. Hoone aknad on säilinud algupärase raamijaotusega. Säilinud on rosettidega kaunistatud tahveldatud peauks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maja paikneb ülikooli krundil nr. 37a, mis eraldati ülikooli maast dr. M. von Engelhardti, kirikuajaloo ja teoloogilise kirjanduse professori aiaks. Hoone ehitati ajavahemikus 1860-1883.</span>


source: A
code: 6990
name: Puitelamu Tartus Vallikraavi 21, 19.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegu on historitsistliku hoonega, mis ehitati elukorteriga abihooneks, hoone lääneküljel asuvad puidust kuurid, millest üks on põlenud. Maja esimene korrus on osaliselt tellistest, pool esimesest korrusest ning teine korrus on puidust. Algselt oli rõdu kogu teise korruse pikkune. Hiljem on kinni ehitatud ka tõllakuuri viinud suur kahepoolne uks ning lammutatud idaküljel asunud eeskoda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu on 1872 aastal valminud, seal asus ka tõllakuur. 1951 aasta plaanil on veel näha hoone, mis asus olemasoleva maja põhjaküljel, kuid see on praeguseks lammutatud, säilinud on vaid osa vana hoone maakivi- ja tellismüürist.</span>


source: A
code: 6991
name: Puitelamu Tartus Vallikraavi 25, 19.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ristkülikukujulise põhiplaaniga ühekordne katusekorrusega maja, millel on tagaküljel 2 eeskoda, küljel veranda. Stiililt on pastoraat näide hilisest klassitsismist, millele liituvad historitsistlikud detailid. Hoone keskosas on kolmnurkviiluga katusekorruse väljaehitis, aknad on kuueruuduse prossijaotusega. Maja esimesel korrusel oli 7 tuba, teisel korrusel asus 3 tuba ja suur 4 aknaga leerilaste saal. Esimest korrust köeti kolme suure kahhelahju ja ühe väikse raudahju kaudu, teist korrust kahe suure kahhelahju kaudu. Maja all on võlvitud kelder. Hoone otsas asus rikkaliku dekooriga veranda, mis on hiljem ümber ehitatud. Maja interjööris on säilinud mitmeid vanu ühe- ja kahetiivalisi uksi, kahhelahje jm.

Mälestise restaureerimiseks on koostatud Muinsuskaitse eritingimused (koostajad M. Eimre, T. Varik, O. Suuder) Tartu 2003.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Krunt kuulus 19. saj. ülikoolile, Tartu Ülikooli koguduse kätte läks krunt 1876. aastal. Koguduse pastoraat ehitati 1876–1878. 1909. aastal ehitati katusekorruse ruumidesse leerisaal, Kuperjanovi tänava poolne maa-ala eraldati aga silmakliiniku ehitamiseks. Peale II maailmasõda paiknes siin ülikooli ühiselamu.</span>


source: A
code: 6992
name: Puitelamu Tartus Tiigi 5, 19.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viilkatusega hoone põhimaht on ristküliku kujulise põhiplaaniga. Katusepaigutus jaotab hoone näiliselt kaheks hooneosaks. W-poolsel hooneosal on katuseviil risti Tiigi tn suunaga, O-poolne hooneosal on ristisuunaga natuke madalam katus. Vallikraavi ja Tiigi tänava poolse katuse viilu all on säilinud algupärased historitsilstlikud saelõikedetailid. Vallikraavi tänava poolsel küljel on detailid enam säilinud. 
Algupärastest detailidest on säilinud veel profileeritud sarikaotsad ja saelõike mustriga nurgaliseen hoone O-nurgal. Algsetest akendest on säilinud kivitrepikoja II korruse aken ja Vallikraavi tänava poolne pööningukorruse keskmine aken. Krundil puuduvad piirded.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kahekorruseline elamu paikneb Tartu vanalinna muinsuskaitsealal. Hoone on ehtatud 19. saj. II poolel. Krundi nr 375 plaani valmistas maamõõtja H.Valdmann. 1908. aastal kinkis med. doktor Georgi Al. von Ettingen oma pojale rudolf Ettingile puust elumaja. 
Hoonele koostatud projektidest on säilinud 1924. aastal arhitekt A.Podtschekajevi poolt koostatud „Hr C.Pedraudse poolt Tartus, Tiigi tän 5 asuva oma maja elumajale, elumaja esiküljel oleva kinnise verandale teise korra pealeehituse projekt” ja A.Podtschekajev ja insener F.Eischinsky poolt 1924 koostatud „Paraad kivist trepi ehituse projekt praeguse puutrepi asemel hr C.Pedraudse majas Tiigi tän 5 Tartus”. Nimetatud projektidest lähtudes on hoone akende ülaosad olnud kujundatud historitsismile omaste neogooti kaarte ja ornamentikaga ning aknapiirded viilualuse tuulelauga sarnase saelõikemustriga kaunistatud.</span>


source: A
code: 6993
name: A.v.Oettingeni elamu Tartus Tiigi 11, 1879-1880.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krundi sügavuses paiknev kahekorruseline neogooti stiilis telliselamu, mille esiküljel asub ühekorruseline kuuetahuline väljaehitis ja eeskoda, tagakülje N-O nurgal kaheksatahuline torn. Eenduva keskrisaliidi II korruse keskosas on rõdu. Hoonet iseloomustavad detailid on: korruste vaheline ristlillikutest simss, konsoolsimsid ja karniis, akende karniisid, I korruse akende alused kassetid. Interjööris säilinud suures osas algne plaanilahendus ja mõnevõrra algseid sisustuselemente.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartus Tiigi tänava nurgal, osaliselt endise vallikraavi nõlval. Hoone on ümbritsetud nõukogudeaegsete neljakorruseliste kortermajadega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone projekteeris arhitekt Rudolf von Engelhardt ning see ehitati aastatel 1880–1882 Kuremaa mõisnike v. Oettingenide elamuks. 1913. aastal ehitati maja seest ümber. Kaheksatahulise nurgatorniga hoones viidi läbi ka ilmavaatlusi. Selle taga oli füüsik, meteoroloog, Tartu Ülikooli meteoroloogia observatooriumi rajaja ja juhataja Arthur Joachim von Oettingen (1836–1920). 1939. aastal lahkusid Oettingenide järeltulijad Saksamaale. 1941. aastal sai villa pommitamise tõttu kannatada. Hoone taastati pärast sõda klubihoonena ning seal toimub kultuuri- ja seltsitegevus tänaseni.</span>


source: A
code: 6994
name: Elamu Tartus Pepleri 4, 1870.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt oli hoone ühekorruseline, kõrge nelinurkse bellevue torniga. Selle hoone fassaadilahenduses on tunda Berliini maalilise villastiili mõju. Neorenessanss stiilis hoone fassaadi ilmestavad simsid akende ja korruste vahel, ning nurgaliseenid. Eenduval risaliidil on kaarsillusega neorenessanssaknad. Maja nurgal asub kolmekordne torn, mida on kaunistatud rustikaga. Torni ülemist osa ilmestavad kaarsimss ja konsoolkarniis. Torni ees on paraaduksega avatud etik. Maja taga on kõrge maakiviseintega terrass, mille piirdest on säilinud graniitpostid. Hoone ülemised korrused on renoveeritud korteriteks, alumisel korrusel asub Tartu Rahvaülikool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rikkaliku fassaadidekooriga ja liigendatud põhiplaaniga kahekordne villa, mille nurgal kõrgub kolmekordne neorenessansstorn. Villa kuulus algupäraselt Alexander von Oettingenile, kes laskis selle ehitada 1859–1870 (arhitekt Otto Mohr).</span>


source: A
code: 6995
name: Tartu Turuhoone, 1939.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 55K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on rajatud vaiadele (1100 palki) ja raudbetoonplaadile. Lihahall on kaetud terrasiitkrohviga ja seda kaunistavad toskaana poolsambad kõigist neljast küljest, simsid ja karniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Turuhoone projekteeriti 1936–1937 kahe saaliga: 77 kohaga lihahall ja sellega liituv madalam 19 kohaga kalahall. Eelnesid avalik ja kinnine arhitektuurikonkurss. Kuna sobivat projekti ei leitud, siis tehti linnaarhitekt V. Tippelile ülesandeks koostada projekt. Selle koostamisel osalesid ka linnainsener V. Onton ja insener N. Oll. Lõplik asukoht määrati arhitekt K. Bölau ettepanekul. Linnapea Aleksander Tõnisson ja linnaarhitekt V. Tippel käisid tutvumas turuhoonetega Soomes ja Lätis ning leidsid sobivama eeskuju Liepajast. Uus turuhoone avas uksed 1938. aasta 3 jaanuari varahommikul. Lihahall on jaotatud 4 müügisektoriks, neile lisanduvad müügikohad piki saali seinu, mis eenduvad hoone põhiosast  ja on 3,4 m kõrged.</span>


source: A
code: 6996
name: korp. "Neobaltia" konvendihoone Tartus Kastani 1, 1902.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 42K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tartu Neobaltia hoone on sajandivahetuse villaarhitektuuri näide. Hoone on rõhutatult  asümmeetriline.  Jälgides saksa heimatstiilis villa traditsiooni, kus dekoor on laenatud saksa renessanssarhitektuurist: kõrge maakivi sokkel, dekoratiivne sõrestikkonstruktsioon, kaarakende ja konsoolidele toetuva räästaga loodetorn, sammastele toetuv varikatus ümarkaarse peaukse ees. Hoone idaküljel eendub pilastrite ja puitkaartega kaunistatud veranda. Akende raamistus on rikkaliku puulõikeornamendiga, osaliselt kasutatakse ka juugendlikku ruudjaotust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitati üliõpilaskorporatsioon „Neobaltia“ konvendimajaks arhitekt R. von Engelhardti  1902. aastal valminud projekti järgi. Peatrepilt pääses avarasse vestibüüli, kust avanesid uksed konvendiruumidesse. Suure osa hoonest hõlmas läbi kahe korruse ulatuv saal muusikarõduga. Teisel korrusel paiknes muu hulgas ruumikas raamatukogu koos lugemistoaga. Aed kavandati 1903. aastal W. von Engelhardti poolt. Pärast Teist maailmasõda muudeti siseruumide jaotust. Praegu kuulub hoone Saksa Instituudile.</span>


source: A
code: 6997
name: Puitelamu Tartus Kastani 3, 1901-1907.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline liigendatud põhiplaaniga historitsistlik (juhtiv joon neorenessanss) elamu asub Kastani 5 hoovil. Elamul on risaliidina eenduv peatrepikoda, millel kõrge ümarkaarne trepikojaaken. Trepikoja ees on puusammastele toetuva katusega etik ja silmapaistva kujundusega juugendlik paraaduks. Hoone küljel on teine sammastele toetuva katusega eenduv etik. Maja tagaküljel asub kahekordne veranda. Akende ümber saelõikeornament.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Krundi ostis Tähtvere mõisalt ehitusmeister Wilhelm Sternfeldt 1905. aastal. 1909. aastal saadi linnavalitsuselt tõend 2 puust elamu ehitamise kohta (Kastani 3, 5). Üsna tõenäoliselt oli kinnistu omanik ehitusmeister W. Sternfeldt ise nii hoonete kavandaja kui ka ehitaja.</span>


source: A
code: 6998
name: Puitelamu Tartus Kastani 5, 1901-1907.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>kahekorruseline juugendstiilis krohvitud puitelamu, madal kelpkatus, laialt üleulatuvad katuseräästad konsoolsarikatel, lõuna- ja põhjaküljel konsoolidele toetuvad erkerid. Puitaknad, mis algselt olid tihedas raamistuses on osaliselt restaureeritud.
Elamu on rõhtpalkhoone maakivi-tellissoklil. Seinad seest ja väljast krohvitud, interjööris säilinud juugendlikke detaile, sh. erkerite sisepaneelid, tahveluksed, laudpõrandad, restaureeritud kahhelahjud ja trafarettmaalingud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitas enesele ehitusmeister W.Sternfeldt, kes ostis kinnistu Tähtvere mõisa omanikult E. Wulffilt 1904. aastal. Hoone valmis 1906.a. Omanikeks olid kuni 1917 Wilhelm Sternfeldt, Ado Luik ja Elisabeth Faure, 1918 kuni 1940 Albertine Kunz ning Paul ja Luise Tever. Hoones on elanud Gustav Suits (1941-43) ja Harri Moora (1939-1942)
1967-69 toimunud kapitaalremondi käigus jagati algselt kahe korteriga elamu kümneks korteriks. Tänavapoolne trepikoda ja peauks ehitati kinni ning hoovipoolne veranda rekonstrueeriti trepikojaks. Akende juugendlik raamistus lõigati välja. Stiilne piirdeaed koos iluaiaga hävis 1970. aastail.
Restaureerimistöödega alustati 2002. aastal.</span>


source: A
code: 6999
name: Puitelamu Tartus Kastani 9, 1901-1907.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur kolmekorruseline puitelamu, mis asetseb esiküljega tänavafrondil. Trepikoda puittrepiga on keskteljel, teine trepikoda puidust trepiga hooviküljel. Kummalgi pool trepikoda on algsed 4 ja 5 toalised korterid, mis hiljem on osaliselt jagatud väiksemateks korteriteks. 
Hoone on maakivi-tellissoklil rõhtpalkehitis, välisseinad kaetud rõhtlaudvoodriga. Hoonel on tihedas raamistuses ülaosaga algupärased juugendaknad, akendel algupärased puitpiirded, dekoratiivselt kujundatud räästalaudis.
Interjööris on algupärane juugendlik puittrepp, trepikoja klaasitud uksed ja korterite uksed, laudpõrandad, uste ja põrandate algupärased piirdeliistud. Siseseintel ja lagedel algupärane krohvviimistlus, millel algselt arvatavasti trafarettmaalingud. Korterites säilinud valgetest glasuuritud ahjukahlitest ahjud karniisidega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud aastatel 1901-07.</span>


source: A
code: 7000
name: Puitelamu Tartus Kastani 11, 1901-1907.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline puitelamu, mis asetseb hoonefrondiga ca 3 meetri kaugusel tänavajoonest. Hoone on maakivi- ja tellissoklil rõhtpalkehitis, fassaadid kaetud rõhtsa profileeritud fassaadilaudisega, nurkadel kasutatud vahekarniise ja puitahveldist. Tänavafassaadi kummalgi küljel on kaks kõrgemat fassaadiviilu, konsooltalastikuga viiluväljad eenduva katuseräästa ees kaunistatud saelõikeornamendiga. Analoogilised viilud ka mõlemal külgfassaadil.
Hoonel on nelja ruuduga puitaknad dekoratiivses raamistuses. 
Elamu plaanilahendust on 1960. aastail tomunud remondi käigus osaliselt muudetud, sissepääs on viidud hooviküljele. Korterites on säilinud algseid interjööriosi, siseuksi, akende ja uste piirdeliiste, laudpõrandaid, valgest glasuurpotist reljeefornamendiga kahhelahje. Siseseintel on algupärane krohvviimistlus, millel tõenäoliselt säilinud algsed viimistluskihid interjöörimaalingutega</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud aastatel 1901-07.</span>


source: A
code: 7001
name: Puitelamu Tartus Kastani 17, 1901-1907.a.
type: Elamu
alt_id: 43K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Elamu paikneb tänavajoonel ja on ristkülikukujulise põhiplaaniga rõhtpalkhoone kõrgel maakivi ja tellissoklil. Hoovi pool keskel trepikoja väljaehitus puittrepiga, kahel pool läbi korruste ulatuvad puitverandad. Mõlemal põhikorrusel, kahel pool tänavapoolset trepikoda paiknesid 4 ja 5 toalised korterid, mis hiljem on jagatud väiksemateks. Poolkeldrikorrusel olid kaupluseruumid. Kõrge pööningukorrus on tänapäeval kohandatud korteriteks.
Elamu esifassaadil on kolm katuseväljaehitust. Tugevalt eenduva katuseräästa all on dekoreeritud rippviilud konsooltaladel. Fassaadid on rikkalikult kaunistatud puulõikeornamendiga. Kasutatud on korruste liigendust profileeritud vahekarniiside ja püstlaudisega ning nurgatahveldist ja dekoreeritud aknapiirdeid. Pearepikojas on treitud balustritega puittrepp. Elamu siseseintel on algne krohvviimistlus, millel säilinud algsed viimistluskihid. Osa algupäraseid lae- ja seinamaalinguid korterites on restaureeritud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1907.a. ehitatud suur kahekorruseline (pööningukorrusega) puitelamu.</span>


source: A
code: 7002
name: Puitelamu Tartus Kastani 19, 1901-1907.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Orienteeritud otsaviiluga Kastani tänava poole. Avatud fassaadiga ida ja lõuna- ning lääneküljele, põhja- ja osaliselt lääneküljeks on tellistest tulemüür. Esimese korruse fassaadipinnad on osalt krohvitud, ülejäänud osa teine korrus kaetud profileeritud rõhtlaudvoodriga. Lõunaküljel polügonaalne erkerimaht ja kahekorruseline verandaväljaehitus. Hoonel on dekoratiivse kujundusega algupärased välisuksed ja aknad dekoratiivse kujundusega ehisraamistuses. Nurkadel puitkvaaderdus. Dekoratiivse kujundusega algupärased korstnapitsid, räästasarikad ja puitdekoorielemendid katuseviilul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>20.sajandi alguset pärinev kahekorriuseline hoovielamu, mis paikneb Kastani 17/21 hoovil ja moodustab miljöölise tervikkompleksi Kastani 17 elamu ja Kastani 21 hoovielamuga.</span>


source: A
code: 7003
name: Puitelamu Tartus Kastani 21, 1901-1907.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Avatud fassaadiga lääne, lõuna ja idaküljele, põhjaküljeks on keraamilistest tellistest tulemüür. Idaküljel paikneb püramiidja katusega neljatahuline paviljontorn, mille harjal sepistatud tuulelipp. Lääneküljel kahekorruseline veranda ja polügonaalne erkerimaht katuseviiluga. Verandal ja tornil on ümarkaaravad dekoratiivses ehisraamistuses. Hoone fassaade katab profileeritud rõhtlaudvooder, verandal kasutatud ka diagonalvoodrit. Fassaadidel rikkalik eklektiline puitdekoor, korruste vahemikus konsoolsimss, profileeritud aknapiirded jm elemendid. Säilinud valdavalt algupärased avatäited koos sulustega. Hoonel on kelpkatus puitsarikatel, dekoratiivselt kujundatud sarikapeadega. Algsed dekoratiivse kujundusega telliskorstnad on asendatud sobimatute silikaatellistest korstendega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>20.sajandi algusest pärinev kahekorruseline hoovielamu, mis paikneb Kastani 17/21 hoovil ja moodustab miljöölise tervikkompleksi Kastani 17 ja Kastani 19 hoonetega.</span>


source: A
code: 7004
name: Puitelamu Tartus Kastani 23, 1901-1907.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rõhtpalkidest ehitatud, kaldkatusega hoone on ristküliku kujulise põhiplaaniga, hoone kivist tagakülg külgneb Kastani 29 kivihoonega. O-küljele on ehitatud kolmekorruseline torn, tornikiivri tipus sepistatud tuulelipp. 
N-poolsel fassaadil on poolkaarne väljaehitis ja veranda. Hoone nurgad on vormistatud nurgakvaadritega. Hoone I - II korruse ja torni II - III korruse vahel on säilinud konsoolsimss. 
Hoone O-küljel oleva ülaosas klaasidega peaukse raampuud ja tahveldis on kujundatud juugenlike kumerate, voolava taimeornamentikaga. Ukse algupärased vasksed käepidemed on säilinud. Uks vajab restaureerimist.
Hoone I korruse aknad on uuendatud raamistusega, II korrusel on säilinud originaalraamistusega aknad. Aknaid ja uksi ümbritsevad algsed historitsistlikud saelõikeornamentikaga piirdelauad. Akende alune pind on jaotatud piirdelaudaga kassettideks. Veranda akende kujunduses on mõlemal korrusel kasutatud kolmikkaaraknaid. Veranda akende alune pind on kujundatud kassettidena, millel on puitlaudis on diagonaalse asetusega, kassetid on ääristatud saelõikeornamentikaga. 
Interjööris on säilinud algne trepikoja puutrepp. Krunti piirab puidust plankaed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Krunt eraldati Tähtvere mõisast 1905. aastal, selle omandas kaupmees K. Pallo, juba 1904. aastal oli maamõõtja H.Valdmann valmistnud krundiplaani. Kaks krundil asuvat hoonet on ehitatud ajavahemikus 1904-1911. 1911 oli krundil kaks kahekordset puust elumaja.</span>


source: A
code: 7005
name: Puitelamu Tartus Kastani 25, 1901-1907.a.
type: Elamu
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rõhtpalkidest ehitatud, viilkatusega hoone on ristküliku kujulise põhiplaaniga, tagaküljel on väljaehitistena kaks kahekordset verandat. Esifassaadil on kaks külgrisaliiti, parempoolne risaliit on nihutatud hoone kesktelje poole. Hoone ja risaliitide nurgad on kahe korruse ulatuses vormistatud nurgakvaadritega. 
Algselt kahekordne elamu on olnud kahe tornikesega ja rikkaliku puitornamentikaga kaunistatud. Peale kivist trepikoja ehitust kasutati ärklitornid ehitusel ära, kuid puitkaunistused likvideeriti. I ja II korruse vahel on säilinud algne saelõikeornamentikaga simss. 
Hoone peaukse ülaosas on valgmikaken. Ukse ülaosa on klaasidega. Klaase katab väljast metallist sepisvõre. Ukse alumine pool on tahveldatud. Ukse algne käepide on asendatud nõukogude ajast pärineva käepidemega. 
Hoone aknad on uuendatud raamistusega, 2003. aastal on koostatud hoone veranda akende taastamise projekt, mille alusel on osa aknaid ka taastatud. Hoone aknaid ümbritsevad algsed historitsistlikud saelõikeornamentikaga piirdelauad. Veranda akende kujunduses on kasutatud kaaraknaid. Mõlemal korrusel on kolmikkaaraknad (keskmine kõrgem, külgedel madalamad). Veranda korrustevaheline puitlaudis on vertikaalse asetusega. 
Hoonel on maakividest sokkel, kõnnitee tõstmisega on hoone peaukse ees olev trepp jäänud teekatte alla. 
Katus on 2005. aastal kaetud uue tsingitud terasplekk-kattega. Interjööris on säilinud algne trepikoja puutrepp. Krunti piirab puidust plankaed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Krunt eraldati Tähtvere mõisast 1905. aastal, selle omandas kaupmees K. Pallo, juba 1904. aastal oli maamõõtja H.Valdmann valmistnud krundiplaani. Kaks krundil asuvat hoonet on ehitatud ajavahemikus 1904-1911. 1911 oli krundil kaks kahekordset puust elumaja. 1964. aastal ehitati H.Russaku projekti alusel hoonele peale kolmas korrus, hooviküljel lammutati puust trepikoda ja ehitati kolmekorruseline silikaattellistest trepikoda.</span>


source: A
code: 7006
name: Elamu Tartus J.Kuperjanovi 44, 1886.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone ülesehitus on range, klassitsismist laenatud vormivõtmetega. Lisandub eklektiline, keeruline ja ülekuhjatud dekoor. Maja on kujundatud punaste tellis- ning heledate krohvipindade vaheldusena. Fassaadi idaosas paikneb eenduv risaliit, teise korruse rõdu ja kolmnurkviil, viimase keskel asub ümaraken. Sissepääs asetseb fassaadi lääneküljel. Selle ees paikneb kõrge trepp, teisel korrusel rõdu, mille uks on piiratud korintose pilastritega ja kannab kolmnurkviilu. Akende all kulgevad keskse rosetiga kassettide read, akende kohal paiknevad reljeefsed plaadikesed akantuslehtede, tagakäppadele tõusnud lõvide ja maskaroonidega. Katuse all asetseb hammaslõikeline friis. Rõdud toetuvad kreekapärastele konsoolidele, balustrid on vormikad, nurkadel asuvad ehisvaasid. Sissepääsu ees krundi piirini paiknes mustriline kiviparkett, mis on praeguseni säilinud. Hoone kõrval asub kivist värav kahe kaarsissepääsuga, mida kaunistavad korintose pilastrid, profileeritud karniisid ja hammaslõikeline friis. Algsed väravad on eemaldatud.
Hoone kõrvale ehitati puust tsementkividest katusega kõrvalhoone, mille projekti valmistas samuti R. Guleke. Kõrvalhoone oli kahekordne puulõikeornamendiga ilustatud ehitis, praeguseks lammutatud. Projekt säilinud Eesti Ajalooarhiivis (EAA, f. 2623, n.1, s.124, l. 19).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1886. aastal R. Guleke projekteeritud kahekordne historitsistlik telliselamu. Projekti tellis ehitusmeister J. Teas.</span>


source: A
code: 7007
name: Puitelamu Tartus J.Kuperjanovi 46, 1880-1890.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kahekorruselise historitsistliku puitelamuga.  Hoonel on eenduv trepitorn, mida kaunistas rikkalik puitlõikeornament. Sissepääsu kohal asetses varikatus. Praeguseni on puupitsist säilinud riismed: profileeritud sarikaotsad katuse all, puukarniisid, kvaaderplokid, liseenikujulised moodustised külgfassaadidel, osa algsest akna raamistusest. 20. sajandi alguses kaeti fassaad rikkaliku puitdekooriga, mis on praeguseks kadunud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1886 a. R. Guleke projekteeritud hoone. Projekti tellis ehitusmeister J. Teas. 1887. a. lisandus hoonele R. Guleke projekti järgi eenduv trepitorn. Samal aastal ehitati hoovile kivist pesuköök. Projekti koostas taas R. Guleke. 1903. a. pärineb J. Tease enda koostatud projekt puust elamu fassaadi muutmiseks. 1913. a. ehitati maja hoovipoolsesse külge kivist kahekordne juurdeehitus F. Kangro projekti järgi. Hoone pikendusena kulgesid kivist tall ja kivipostidel sõrestikehitisena 2 kahekordset välisgaleriiga kuuri. Praeguseks on kõrvalhooned osaliselt lammutatud.</span>


source: A
code: 7008
name: Puitelamu Tartus J.Kuperjanovi 52, 1880-1890.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitati tüüpiline Tartu puust elamu: keskse koridori ning hoovil väljaehitisena paikneva trepikojaga maja. Nimetatud plaan on liidetud kaks korda ning saadud pikk ning ruumikas kahekordne elamu. Mõlemast trepikojast kummalgi pool koridori paiknes kahekordne korter. Fassaadilahendus on range. Hoone nurkadel ja uste kõrval asuvad kannelleeritud pilastrid, korruste vahel kulgeb profileeritud karniis, teise korruse akende all kassettide rida, katuse all hammaslõikeline karniis. Teise korruse akende kohal asetsevad konsoolidele toetuvad veelauad, akende raamistus on profileeritud. Säilinud on mõlemad tahveluksed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1890 a. R. Guleke projekti järgi ehitatud kahekordne historitsistlik puitelamu.</span>


source: A
code: 7009
name: Elamu Tartus J.Kuperjanovi 54, 1902.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1903.a. ehitatud kahekordne kivist plekk-katusega historitsistlik elamu, milles asus kaks kivitreppi. Projekti koostas krundi omanik J. Teas ise. Kavandati kahekordne mansardkatusega maja. Trepikoda eendus üldisest hooneosast, tasakaaluks eendus ka vastasküljel asuv ala suurema aknaga. Eenduvad osad markeeriti rustikamotiividega, mis teisel korrusel lähevad üle liseenideks. Esimese korruse aknad ja uks on kaarsillusega. Mõlema korruse akende all kulgeb hammaslõikeline friis. Rosettide ja profileeritud servadega tahveldisega ukse kohal asub juugendliku väänleva taimornamendiga metalletik, hoone keskel konsoolidele toetuv metallrõdu. Trepikoja kohal kõrgub kolmnurkviil keskse ümaraknaga. Uue plaani kohaselt kavandati trepikoja lõpetus tornikesena, kuid trepikoda ehitati siiski esialgselt plaanitud kolmnurkviiluga. Hoone tagaküljel paiknes puust veranda ning trepp hoovile. Osaline kelder on võlvitud. Üheaegselt majaga ehitati kivimüür ja kaaravaga sissesõiduvärav. Projekti koostas kinnistu omanik J. Teas ise. Väravat kroonivad profileeritud karniisid ja hammaslõikeline friis. Kahel pool ava kõrguvad pilastrid, aval paikneb lukukivi. Hoone ees alusel paiknes ehisvaas. 1913. a. ehitati hoovile ühekordne kivist elamu, mille katus oli osaliselt kivist, osaliselt puust. Projekti koostas F. Kangro. Ehitis paiknes kõrgel soklil, selle ees paiknesid veranda ja eeskoda. Fassaadi ilmestasid kolmnurkviil ja profileeritud karniisid. Hoones paiknes neljatoaline köögi ja teenijatoaga korter. See kõrvalhoone on praeguseks hävinud. Kinnistu oli Teaste suguvõsa käes kuni 1940. aastani. Nõukogude perioodil asus seal teater „Vanemuise” ühiselamu, mille tarbeks ehitati ka juurdeehitis hooviküljele.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone valmis 1902-1903 aastatel.</span>


source: A
code: 7010
name: Eesti Üliõpilaste Seltsi hoone Tartus, J.Tõnissoni 1, 1901.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 191
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on osaliselt ühe korruseline, fassaadi keskosas kahekorruseline liigendatud põhiplaaniga. Kastani tänava poolsesse ossa jääb saalitiib; hooviküljele, saali ja ühe toa vahele avatud terrass. Hoone eksterjööri iseloomustab punane tellis ja valged krohvdetailid ning kõrge mitmeosaline telkkatus. Maja fassaadi keskosas on eenduv, nurgal paikneva ümarsambaga ja katusega etik. Fassaadi ilmestavad läbi korruste ulatuvad krohvliseenid, teise korruse akende alused krohvkassetid, rahvuslikust vöökirjast lähtunud friis ja karniis. Fassaadi ühekorruselises lääneosas on kaarsillusega avar aken. Fassaadil paiknevad ülejäänud aknad on rõhutatud sillusega ja väikesteks ruutudeks jaotatud. Majal on silmapaistev interjöör. Olulisel kohal on kaminaga avar fuajee, külgsaal ja galeriiga ümbritsetud raamatukogu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitati 1901. aastal Eesti Üliõpilaste Seltsi konvendimajana, 1940. aastal rekvireeriti Punaarmee vajadusteks, 1944. aastal anti Tartu Riiklikule Ülikoolile. Siin oli ühiselamu, sõjalise õpetuse kateeder, arvutuskeskus, alates 1974. aastast kehakultuuriteaduskond. Hoone projekti koostas insener Georg Hellat. Ümberehituse projektid 1927-1929 (G. Hellat, K. Burman (sen), E. J. Kuusik, J. Ostrat, A. Kirsipu). Ümberehitustöö toimus A. Kirsipu projekti järgi 1928. aastal. 1935. aastal tehti kaminatoa, söögitoa ja vahetoa uuendus. Viimane suurem restaureerimine toimus 2001. aastal (arh R. Vaiksoo).</span>


source: A
code: 7011
name: Gümnaasiumihoone Tartus J.Tõnissoni 3, 1914.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 49K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Stiililt uusklassitsistliku hoone esifassaadil eendub keskel trepikojarisaliit kõrge tiheda prossijaotusega aknaga ja frontooniga, külgedel külgrisaliidid. Trepikoja ees paikneb sammastele toetuv poolümar portikus. I ja II korruse vahel kulgeb simss. II ja III korruse akende vahel on lihtsad pilastrid, katuse all hammaslõikeline karniis. Hoone esimese korruse vestibüüli jaotab pikuti pooleks lage kandev sammastik.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Praegune Miina Härma Gümnaasiumi hoone ehitati Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumi hoonena. Eesmärgiks oli anda tütarlastele head eestikeelset haridust, et nad oskaksid kasvatada oma lapsi eesti keeles ja eesti meeles. Projekti saamiseks korraldati 1912. aastal konkurss, mille võitsid Soome arhitektid G. Taucher, G. Cajanus ja R. Blomstedt. Võidutöö alusel koostas projekti ins Georg Hellat. 1915. aastaks sai hoone katuse alla. Sõja tõttu kasutati vastvalminud koolimaja esialgu sõjaväehospidalina. Koolitöö algas alles 1920. aastal. 1961. aastal lisandus tagaküljele juurdeehitus (A. Tauk).</span>


source: A
code: 7012
name: korp."Ugala" hoone Tartus, J.Kuperjanovi 16, 1938-1939.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 50K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on põhiosas ristkülikukujulise põhiplaaniga krohvitud ehitis, mille peafassaadil on eenduv eeskoda, hooviküljel terrass. Eksterjööri olulisemad arhitektuursed elemendid on trepi kõrgem püstine maht koos püstakendega; II korruse saali kõrged ja tihedalt paiknevad ülakarniisiga tervikuks ühendatud aknad; kahetiivaline paraaduks. Interjööris säilinud algsed uksed ja osa algseid valgusteid. Põrandad valdavalt kalasabamustrina laotud parkettpõrandad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kahekorruseline funktsionalistlik hoone on ehitatud 1938–1939 üliõpilaste korporatsiooni Ugala konvendihoonena, peale II maailmasõda Tartu Kunstikooli hoone, tagastatud Ugala vilistlaskogule.</span>


source: A
code: 7013
name: Tartu raudteejaama hoone Vaksali 6, 1876-1878.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Esinduslik, põhiosas ristkülikukujulise põhiplaaniga kahe kergelt eenduva tiibosa ja keskel paikneva laia kolmekülgse trepiga puidust hoone. Ehitatud tüüpprojekti järgi. Jaamahoones on terviklikult säilinud algupärane välisilme, ruumistruktuur ning eksterjööri- ja interjöörielemendid: fassaadi laudis ja krohvviimistlus, puitdekoor, perrooni varikatus, avatäited ja piirded, interjööris dekoratiivse kujundusega puittalastik, peegelvõlvlaed, karniisid jne. Jaamahoonest viib raudteealune tunnel rööbastevahelisele perroonile. Peahoone ümber asuvad laod, depoo (ehitati 1880. aastate algul), veetorn ja peahoone kummalgi küljel raudteetöötajate elumaja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tartu raudteejaam rajati koos Tapa–Tartu raudteeliini rajamisega 1876. aastal. Jaamahoone ehitati 1875.-1877. aastal väljapoole toonast Tartu linna. Jaamahoone müüdi 2003. aastal eraomanikule (AS Elikante), kes algselt soovis sellesse rajada restorani ja raudteemuuseumi ning ehitada uue, paviljonisarnase hoone reisijate tarvis. Hoone pikaaegne restaureerimine päädis siiski 2012. aastal selle avamisega reisijatele.</span>


source: A
code: 7014
name: Raudteetööliste elamu Tartus Vaksali 4, 19.saj..
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vaksali 4 hoone on ehitatud raudteetööliste elamuks. Viilkatusega hoone akende all on püstlaudadest vooder, mujal rõhtlaudadest vooder. Hoone esifassaad ja hoovikülg on ühesuguse kujundusega. Esifassaadil ja hooviküljel on keskrisaliit, katuse all jookseb saelõikeornament. Aknad ja uksed on raamistatud laiade piirdelaudadega, hoone nurgad on vormistatud laiade liseenidega. Ülemise korruse akende all on karniisid, korruseid eraldab lihtne puidust simss.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Raudteejaam ehitati väljapoole linna piire, Tähtvere mõisa põldudele. Hoonete ehitamiseks kasutati tõenäoliselt Peterburis väljatöötatud tüüpprojekte, mis kohandati kohalike oludega. Vaksalihoone ehitati aastatel 1875-1877, kogu kompleks valmis 1880. aastal.</span>


source: A
code: 7015
name: Raudteetööliste elamu Tartus Vaksali 8, 19.saj..
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viilkatusega hoone akende all on püstlaudadest vooder, mujal rõhtlaudadest vooder. Hoone esifassaad ja hoovikülg on ühesuguse kujundusega. Esifassaadil ja hooviküljel on keskrisaliit, katuse all jookseb saelõikeornament. Aknad ja uksed on raamistatud laiade piirdelaudadega, hoone nurgad on vormistatud laiade liseenidega. Ülemise korruse akende all on karniisid, korruseid eraldab lihtne puidust simss.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1890.aastal raudteetööliste elamuks.</span>


source: A
code: 7016
name: Tartu raudteejaama veetorn
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Veetorni näol on tegemist korruse kõrguse tsementsokli ja ülaosas punastest tellistest laotud ümartorniga. Torni ülaosas on konsoolidele toetuv laiem osa. Hoone detailideks on simsid ja kaarsillusega uks. Torni peal metallrinnatis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algne veetorn, mis ehitati 1890, hävis II maailmasõjas ja taastati peale sõda, 1950ndatel aastatel.</span>


source: A
code: 7017
name: Elamu Tartus Vabriku 3, 1911.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neljakorruseline kolme trepikojaga juugendüürimaja. Ümar nurgamaht on orenteeritud tänava poole. Fassaadi liigendavad neli eenduvat erkerimahtu. Neljas korrus on tagasiastega, korterite ees paiknevad lodzad. Sarnase, lihtsavormilise metallpiirdega rõdud on ka teise ja kolmanda korruse korteritel. Hoonel on erineva faktuuriga krohvfassaadid, kolmandat ja neljandat korrust eraldab hammaslõikeline vahekarniis. Erkerite alaosas on kasutatud lihtsaid dekoratiivseid kujunduselemente. Vaksali tänava opoolse külgfassaadi läbisõiduava kohal on aastaarv 1911. Hoonel on ülal neljaks ja kaheksaks ruuduks jaotatud algupärased puitaknad. Katusel on algse konstruktsiooniga trepikodade valgmikaknad. Kolm keerdtreppi ja kaks hoovitreppi. Trepikodades laiad, klaasitud valgmikuksed, korterite välisuksed on lihtsad kahe tahvliga tahveluksed. Hoonel on poolkeldrikorrus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu on 1911. aastal ehitatud.</span>


source: A
code: 7018
name: Elamu Tartus A.Haava 1, 1908.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone kahel alumisel korrusel on tüüpiline sellelaadse juugendliku kortermaja planeering: kaks korterit korrusel, kummagi korteri ruumid paiknevad kahel pool piki hoonet kulgevat koridori. Ülemine korrus on kujundatud üüri- või teenijatubade korrusena. Ehitise fassaad esindab traditsioonilisemat ja pehmemat Kesk-Euroopa juugendi vormi. Fassaadi põhielementideks on kaks läbi korruste ulatuvat külgerkerit ja veidi eenduv trepikoda. Lisaks muud detailid, nagu rõdud, simsid, väikesteks ruutudeks jagatud framuugiosaga aknad jm. Maja tagaküljel asetseb tänavatrepikojaga ühel joonel olev juurdeehitisena hoovitrepikoda, mille ees on samuti trepp.  Sisearhitektuuris on säilinud vähe originaaldetaile – mõned tahvliteks jagatud uksed, ahjud, akende sulused, peatrepikoja kujundus.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asetseb Tartus, Anna Haava, Jaan Tõnissoni ja Vaksali tänavate vahelisel alal, esifassaadiga A. Haava tänava poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linna planeerimisel 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul kavandati praegune A. Haava tänava piirkond raudtee-lähedaseks tööstusrajooniks. A. Haava nimi anti tänavala alles 1960. aastate II poolel. 20. sajandi alguses kuulus kinnistu vendadele Tõnissonidele. Elamu ehitati 1909. aastal Georg Hellati projekti järgi ja hilisemaid juurde- ja ümberehitusi on toimunud väga vähe. Nõukogude perioodil hoone riigistati, hoone I ja II korruse suurkorterid jagati väiksemateks ühiskorteriteks.</span>


source: A
code: 7019
name: Elamu Tartus A.Haava 19, 1926-1932.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maja on ehitatud puidust, väljast krohvitud ja värvitud, veranda kaetud laudisega. Hoonel on katusekividega kaetud kõrge viilkatus. Majal on säilinud algsed välisuksed ja aknad. Säilinud krundi tänavaäärse piirde betoonpostid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vahemikul 1928-1932 projekteeritud ja ehitatud elamu A. Haava 19 (arh Julius Rosenfeldt) on ärklikorrusega kahekordne hoone.</span>


source: A
code: 7020
name: Elamu Tartus A.Haava 17, 1926-1932.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maja on ehitatud puidust, väljast krohvitud ja värvitud. Hoonel on katusekividega kaetud kõrge viilkatus. Majal on säilinud algsed lihtsad välisuksed. Maja algsed aknad on vähelevinud prossijaotusega – kuueks ruuduks jagatud akna kaks keskmist ruutu on suuremad kui ülemised ja alumised.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vahemikul 1928-1932 projekteeritud ja ehitatud elamu A. Haava 17 (arh Julius Rosenfeldt) on põhjaosas kahe täiskorrusega ja lõunaosas ärklikorrusega kahekordne hoone. 1980. aastatel ehitati hoone lõunapoolse otsaseina külge garaaž.</span>


source: A
code: 7021
name: Elamu Tartus A.Haava 15, 1926-1932.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maja on ehitatud puidust, väljast krohvitud ja värvitud. Hoonel on katusekividega kaetud kõrge viilkatus, trepikoja- ja ärklimaht on kaetud valtsplekiga. Majal on esimesel korrusel säilinud algsed välisuksed ja aknad. Teise korruse aknad on ühekordse raamiga pealekleebitud prossijaotusega uued aknad. Maja interjööris on esimesel korrusel säilinud algne plaanilahendus, algsed põrandad, uksed, eeskoja ja esiku vaheline valgusaken, akende kremoonid, teisele korrusele viiv kaunite puitdetailidega trepp jpt interjööridetailid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vahemikul 1928-1932 projekteeritud ja ehitatud elamu A. Haava 15 on osalise keldri ja ärklikorrusega kahekordne hoone.</span>


source: A
code: 7022
name: Elamu Tartus Tiigi 12, 1910.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algupärastest arhitektuursetest elementidest on säilinud poolkaarne nurgalahendus ja poolkaarne väljaehitis Tiigi tänava poolse fassaadi keskosas. 
Peasissepääsu ees on 60-ndate aastate stiilis metallpostidele toetuv õhuline varikatus. Hoonel on uued valget tooni plastraamidega aknad ja välisuksed. Akende raamijaotus pärineb samuti 1960-ndatest aastatest.
Kõrge sokkel on kaetud silekrohviga, fassaadipinnad on kaetud pritskrohviga. 
Madala kaldega kelpkatus on kaetud punast tooni plekiga, sama tooni on ka vihmaveesüsteemid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone paikneb Tiigi tänaval ajaloolisel krundil nr 220, elamu endine majanumber oli 56. Kinnistu kuulus Robert Pohlmannile, kes koostas 1907. aastal juugendstiilis, mansardkatusega kolmekordse villa projekti. 1910 koostas R. Pohlmann koos V. Kessleriga projekti muudatuse, kus esialgse liigendatud kelpkatuse asemel projekteeriti mansardkatus koos nurgatorniga. 
II maailmasõjas sai hoone kannatada, hoone taastati, kuid muudetud katusekujuga. Samuti muudeti avade asetust ja suurust.
Alates 1948. aastast oli hoone teater „Vanemuine“ kasutuses dekoratsioonide tsehhina. 1964. aastal hoone remonditi ja anti ekspluatatsiooni Tartu Perekonnaseisu Büroona.</span>


source: A
code: 7023
name: Elamu Tartus Tiigi 78, 1891.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Fassaadi põhielementideks on kolm neorenessansskatusega läbi II ja III korruse kulgevat erkerit. Tänava poolset fassaadi ilmestavad I korruse akende alused simsid, I ja II korruse vaheline simss, katusealune konsoolkarniis, I korruse akende alused kassetid, nende akende karniisid, II korruse akende konsoolidele toetuvad kaarkarniisid, akende raamistus. Tänavalt viib kaarsillusega kangialune hoovile, mille ees on kahetiivaline kaunistustega metallvärav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1887. a. eraldati krunt G. Riiki jahuveski krundist ja sel ajal viidi ka Tiigi tänav Vaksali tänavani välja. Platsile ehitas vabrikant H. Wöhrmann tubakavabriku, puust hooned (O. Schröder). 1891. a. ehitati platsile ka elamu (O. Schröder). Juba 1892 laiendati vabrikut hoovi suunas (P. Kreutzwald). 1893. a. puhkes vabrikus tulekahju ja suurem osa hooneid põles ära. Krundi ostis vabrikant N. Jekimov, kes ehitas C. Beschti projekti järgi krundile praeguse Tiigi 78 hoone. 1896. oli hoone veel pooleli. Majas asus era-tütarlastegümnaasium. Alates 1917 aastast oli krundil malmivalutehas, 1934 ostis kinnistu Kauba Pank. Tänapäeval on hoone Tartu Ülikooli käsutuses.</span>


source: A
code: 7024
name: Tööstushoone Tartus Tiigi 61a, 1886.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kahekorruselise liigendatud põhiplaaniga hoonega. Hoone kehand on osaliselt tellistest, osaliselt puidust. Hoone tellisosa fassaadid on liigendatud ning fassaadipinda ilmestab osaliselt teist tooni tellistest ladu. Aknaid raamivad ümarakaarelised tellisest sillused. Hoone puitosa seinapind on kaetud lihtsa horisontaallaudisega, uksed ja kaubaluugid on kaetud kalasaba mustris laudisega. Hoone viilkatusel asuvad ümarkaarsed väiksemad katuseuugid ning mitmed suuremad vintskapid. Hoone on kohandatud ümber korterelamuks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1882. aastal ostis Tähtvere mõisamaadest eraldatud kinnistu kaupmees Georg Riik. F. Hübbe projekteeris 1885.aasta veebruaris kahekorruselise puidust aida ning sama aasta septembris aida põhjaküljega liituva puust kuuri. Puidust aidahoone kavandati kõrgele maakividest vundamendile. Hoone katusel oli tõsteseadmega vintskapp, mõlemal pool vintskappi olid kaarjad katusaknad. Uksed olid kaetud kalasabalaudisega. Hoone I korrusel oli kaks ruumi, neist ühest viis puutrepp II korrusele. II korrusel oli üks ruum.
1888. aastal projekteeris C.Bescht aida kõrvale kahekordse kivist veskihoone. Hoone fassaadi ilmestasid akende vahelised liseenid, korrustevahelised simsid, katusealune hammaslõikeline karniis. Aknad ja uksed ehitati kaarsillusega. Esifassaadil kasutati kahte tooni telliseid, musta tooni tellistega laoti geomeetriline muster. Kalasabalaudisega ukse kohal on veel praegugi säilinud omaniku nimetähtedega ja ehitusajaga plaat G.G 1885. Hooviküljele laoti kõrge korsten. 
1901.aastal koostas Robert Pohlmann kinnistule katlamaja projekti. 
1908. aastal ostis kinnistu F.C. Faure. 1910. aastal ostis kinnistu Põllumajanduse Tarvitajate ja Töötajate Ühisus "Tartu Auruveski", 1927.aastast oli kinnistu omanikuks P. Jänes, kes tellis 1928.aastal „P. Jänese rauatöökoja fassaadi muutmise projekti” ja „Hr P. Jänese aurujahuveski fassaadi muutmise projekt Tartus, Tiigi 61” ning 1930.aastal „Kahekordse, katusealuse ruumiga, õõnesbetoon kividest ladu ruumi juurdeehitamiseks hr P. Jänese krundil Tartus Tiigi 61, kinnistu 262” Projektid koostas F. Kangro. Nõukogude perioodil kuulus veski Tartu Leivavabrikule.</span>


source: A
code: 7025
name: Tööstushoone Tartus Kastani 38, 1910-1911.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on põhiplaanilt ristkülik, mille siseküljel on väiksemahuline, eraldi katusega osa. Esimese korruse puitvahelagi toetub malmsammastele. Klombitud sokliga peafassaad on jaotatud kolmeks, küljeosad veidi eenduvad, üks neist juugendipärase voolavajoonelise frontooniga, teine poolkelpkatuse ning kitsaste  kõrgete akendega. Keskosas on kolm avarat kaarakent. Edelapoolses nurgas on sambale toetuva varikatusega ja selle peale asetseva rõduga sissepääs.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Juugendstiilis hoone ehitati 1910. aastal (insener V. Kessler). Algselt oli hoones leivatehas „Pain Normal“. Esimesel korrusel asus pagaritöökoda, teisel korrusel korter, vilja- ja jahuladu, hoone all oli terastaladele toetuva tellisvõlvlagedega kelder. Vabriku kõrval olid kauplus ja kontor. Alates 1931. aastast tegutses hoones trükikoda.</span>


source: A
code: 7026
name: Elamu Tartus Vanemuise 19, 1884-1885.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vanemuise 19 hoone on ühekorruseline, W-osas kahekorruseline L-kujulise põhiplaaniga maja. W-küljel eendub kolmnurkfrontooniga risaliit ning sissepääsust O-suunas on fassaadil eenduv kolmnurkfrontooniga risaliit. Risaliitide ja hoone nurkadel on rustikamotiiviga nurgaliseenid.
Ühekorruselise hooneosa kolmnurkfrontooni all on kaarsillusega aknad. Kõik hoone aknad on raamistatud profileeritud krohvraamiga. Kahekorruse risaliidi II korruse akna kohal on kolmnurkviiluga karniis. Risaliitide viiludel on ümaraknad. Kaarsillusega paraadukseni viib kõrge kivitrepp, mida algselt ilustasid vaasid. Valgmikuga, kahetiivalise tahvelukse kohal on sepiskonsoolidele toetuv varikatus. Sokli kohal ja esimese korruse akende all on profileeritud simss. Tänavapoolsete akende tuuleliistud on valmistatud poolsambakujulise kaunistusega. Hoovipoolsed aknad on uuemat tüüpi raamistusega. 
Kinnistu on piiratud kõrge kivimüüriga (ca 2,5 m). Tänava poolsel küljel, hoone ees on madal kivimüür. Hoovi väravad on valmistatud kaasaegsetena metall-plaatidest. Hoone katus on kaetud tsingitud valtsplekk-kattega, profileeritud korstnapitsid on laotud keraamilistest tellistest ning üle krohvitud. Interjööris on säilinud algupärased karniisidega tahveluksed, valgetest kahlitest kamin saalis, II korrusele viib sepisvõrega kivitrepp. Põrandad on kaetud puitliistparketiga, seintel on taastatud trafarettdekoor.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>G. von Roth elamu ehitusprojekti koostas F. Hübbe veebruaris 1884.a. Neorenessanssi sugemetega hoone projekteerimisel on projekti autor inspireeritud Berliini villastiili mõjudest. Kinnistu järgmisele omanikule krahv von Sievers’ile koostas O. Schröder märtsis 1888.a. hooviküljele trepikoja juurdeehitusprojekti. 1890.a. tellis Pavel von Sievers fassaadi muudatusprojekti, mille koostas R. Guleke. 1903.a. augustis tellis järgmine omanik Pontus von Knorrig kiviaia ehitusprojekti ning sama aasta septembris eeskoja ja keldri juurdeehitusprojekti. Nõukogude perioodil paiknes hoones KGB osakond.</span>


source: A
code: 7027
name: Elamu Tartus Vanemuise 42, 1895.a.
type: Elamu
alt_id: 46K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline ristkülikukujulise põhiplaaniga hoone. Pidulikku, paljude detailidega tänavafassaadi liigendavad kolmnurkfrontoonidega külgrisaliidid, mille nurki kaunistavad rustikalsed liseenid. I ja II korruse akende all on simsid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitati 1894. a. aadlielamuna. Hoonet on juurdeehitistega täiendatud kahel korral. 1962. aastal valmis Ines Jaaguse projekteeritud olemasoleva hoone sissekäigu asemele ehitada uue sissepääsuga lihtsakoeline kahekordne hoone. Juurdeehitus oli ette nähtud iseseisva tiivana, mis astuks tänavast tagasi. 1985 aastal projekteeris P. Madalik hoonele suure vajalike hoidlatega juurdeehitise, mis hõlmas ka Jaaguse projekteeritud hooneosa ümber ehitamist. Madaliku projekt nägi ette Vanemuise tänava poolse fassaadi ühtlustamist ja oli mõeldud 1962 aastal valminud hoonemahu vastavusse viimist ajaloolise hoonega. Madaliku projekt jätkas Guleke arhitektuurilist keelt. Projekt ei realiseerunud täielikult, 1962 aasta juurdeehitis jäi samaks juurde ehitati põhjanurga korpus ja pikem kirdefassaad.</span>


source: A
code: 7028
name: end. Tartu Saksa Teatrihoone Vanemuise 45a, 1914-1918.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 215
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Teatri peafassaad on polügonaalne, mille ees paikneb avar trepp. Fassaadi kujundavad sihvakad pilastrid stiliseeritud viljapeamotiividega kapiteelidel, kõrged ukse- ja aknaavad, väikesed ümarrõdud metallrinnatisega, risaliiti lõpetav kaarfrontoon segmentaknaga ja terviklikud girlandidega dekoor.
Hoones asub kaldpõrandaga teatrisaal rõdu ja loožidega, mida kaunistavad akantuslehed. Lavaportaali ümbritsevad akantusvööd ja pärlvööga kassetid. Seinapindasid kaunistavad pilastrid ja trafarettmuster. Saali ümbritseb puitpaneelidega kaunistatud ovaalne jalutuskoridor.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Teater ehitati 1914-1918 Tartu Saksa Käsitööliste Seltsi aias asunud ajutise puust suveteatri põlemise järgselt. Teatri ehitamiseks toimus arhitektuurivõistlus, millele laekus 52 projekti. Esimese (arhitektid E. Hoffmann ja F. Schultze Berliinist) ja teise preemia (arhitekstid N. Vassiljev ja A. Bubõr) saanud tööde põhjal koostas projekti linnaarhitekt Arved Eichhorn. Kuni Teise maailmasõjani asus hoones saksa teater, hiljem aga teater Vanemuine.</span>


source: A
code: 7029
name: Puitelamu Tartus Vanemuise 51, 1901.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rõhtpalkidest ehitatud, viilkatusega hoone on ristküliku kujulise põhiplaaniga, hoovipoolsel küljel on väljaehitisena kaks tagatrepikoda. 
Esifassaadil eenduv kolmnurkviiluga keskrisaliit, risaliidil on II korruse akende alune pind kujundataud kassettidena. I ja II korruse vahel kulgeb profileeritud simss. Risaliidi kolmnurkviil oli algselt rikkaliku saelõikeornamentikaga kaunistatud.
Esifassaadi ja risaliidinurgad on vormistatud I korruse ulatuses profileeritud nurgaliseenidega, mis lõpevad pilastrimotiiviga, II korruse ulatuses nurgarustikaga. 
Hoone esifassaadil on säilinud kahetiivaline ülaosas valgmikaknaga ehitusaegne välisuks. Ukse klaasitud osa on kaunistatud metallvõrega, alumise osa profileeritud tahveldised on raamistatud profileeritud kreppliistudega. Tänavapoole välisukse kohal on ainsana säilinud algne puitkonsoolidele toetuv ehiskarniis, sellised karniisid olid ka kõigi I korruse akende kohal. 
O-küljel on valgmikaknaga lihtsama kujundusega tahveldatud välisuks, mille kohal on voluutkonsoolidele toetuv varikatus. 
Hoonel on maakividest sokkel, pealt krohvitud pinnaga. Katus on kaetud eterniitplaatidega. 
Interjööris on säilinud juugendliku kujundusega peasissepääsu siseuks, mille osaliselt säilinud klaasidel on taimeornamentikaga muster. Trepikoja seinad on olnud värvitud rullmustriga, säilinud on ka lihtne puutrepp treitud balustritega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Krunt eraldati Tähtvere mõisamaadest 1886. aastal ja krundile ehitati samal aastal puust maja koos kõrvalhoonega. Projekti valmistas F. Hübbe. Algne hoone põles 1896. aastal ära. Praegune elamu ehitati R. Pohlmanni 1900. aastal koostatud projekti järgi. Hoone valmis 1901. aastal.</span>


source: A
code: 7030
name: Elamu Tartus Vanemuise 54, 1912.a.
type: Elamu
alt_id: 47k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vaba plaanilahendusega kahekorruseline juugendvilla. Maja alumisel korrusel asus sissepääsu taga avar vestibüül, kust viis trepp teisele korrusele. Vestibüüli taga asus köök koos abiruumidega, ida- ja põhjaküljele jäid 4 tuba ja veranda. Teisel korrusel paiknes 5 tuba, ärklis 2 tuba.
Hoone fassaadid on liigendatud ja rahutu joonega. Esiküljel eendub risaliit juugendliku frontooni ja selle paikneva juugendliku dekooriga. N-O nurgal on tornike. W-küljel eendub eeskoda, mille peal paikneb rõdu. Fassaadidekoori hulka kuuluvad I korruse rustika, akende mitmesugused karniisid ja stukkümbrised, peaust markeerivad kannelleeritud pilastrid ja karniis, W-külje rõdu ukse kujundus.
Majaga samas võtmes on lahendatud ka betoonpostidega ja sepisega, osaliselt glasuuritud plaatidega piire.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kastani ja Aia (Vanemuise) tänavate nurgakrunt eraldati Tähtvere mõisast 1896, mil ehitati ka Kastani t. äärne puust maja. 1912. a. ostis kinnistu kaupmees J. Lellep, kes lasi krundile juugendvilla ehitada (arh Fromhold Kangro). Alates 1933. eraldati villaga kinnistu suuremast krundist ja see kinnitati üliõpilaste korporatsioonile "Fraternitas Estica". Nõukogude perioodil oli majas ETV Tartu stuudio.</span>


source: A
code: 7031
name: Elamu Tartus Õpetaja 10, 1913.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ühe põhikorruse ja mansardkorrusega, vaba plaanilahendusega juugend ja heimatstiilis villa, millel on juurdeehitis lääneküljel. Fassaadid on rikkalikult liigendatud. Tänavafassaadi kaunistavad eenduv tuulekoda, juugendliku viiluga risaliit, ebasümmeetriliselt paigutatud väikeseruudulised aknad, mida alumisel korrusel suletakse luukidega. O-küljel on polügonaalne trepitorn, aiaküljel saali kaarsein, söögitoaga liituv ärkel, kaheksanurkne veranda ja selle kõrval terrass. Hoone plaanilahendus on suures osas algsena säilinud. Hästi on säilinud trepihall, samuti osa algsest sisseehitatud mööblist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitati 1910-1912 kaupmeheelamuna (arh V. Kessler, R. Pohlmann; projekt EAA-s). EW aastail lastekodu, praegu lastesõim. 1962. aastal tehti lääneküljele juurdeehitus (arh H. Russak).</span>


source: A
code: 7032
name: Tartu Maarja kiriku hoone, 1836-1842.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hilisklassitsistlik kiriku ehitusel  on lähtutud ülevenemaalistest tüüpfassaadidest. Seinu ilmestasid nurgapilastrid ja lai räästakarniis, portaali rõhutas pilastritele toetuv frontoon. Samu kujundusmotiive oli kasutatud ka astmeliselt aheneva torni juures.Interjöör oli samuti klassitsitlik. Vanemast fassaadikujundusest on tänaseni säilinud kaarsillusega aknad, karniis. Peasissepääsu kohal on karniis, seda ümbritseb krohvraamistus. Interjööris puuduvad nähtavad algsed detailid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1842. aastal valmis kirik  Tartu linnaarhitekt Georg F. W. Geisti projekti järgi. Tartu Maarja kirik oli Tartu esimene eestlaste endi rajatud kirikuhoone. Kiriku ehitust saatis rahanappus ja mitmed Geisti projektis kavandatud üksikasjad teostusid lihtsustatud kujul. Kirik põles 1941. aastal II maailmasõja pommirünnaku ajal . Sõjajärgsel ajal anti hoone Põllumajandusakadeemia kätte ja seejärel kavandati sinna spordisaali. Peafassaadiga külgnev 2-korruseline juurdeehitus ehitati 1961. aastal, kui kirik ehitati ümber I. Kalmeti projekti alusel võimlaks, samal ajal lammutati ka torn. 2008. aastal tagastati hoone Maarja kogudusele.</span>


source: A
code: 7033
name: Adminhoone Tartus Riia 12, 1938-1940.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 38k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tänavate ristumiskohale tekkinud väljaku poole on pööratud ehitise peakorpus ja piki Riia ning Võru tänavat kulgevad tiibehitised.
Fassaadide uusklassitsistlikku lahendust ja monumentaalsust rõhutavad nii asend kui Tartu klassitsistlikule arhitektuurile viitav suunitlus ja esinduslikkusele pretendeeriv tellija. Peafassaadi ees paikneb sihvakate sammastega, ilma viiluta, ainult friisiosa ja karniisiga portikus. Portikuse sambad on paigutatud harvalt, et tagada saali paremat valgustust. Sammaste kapiteele kaunistavad venitatud akantusmotiivid koos pärlvööga.  Maja soklikorruse seinapinnal on rustika, millest eristuvad rõhutatud sillustega aknad. Ülejäänud korruseid eraldab soklist profileeritud simss. Fassaadidel on mõõdukas dolomiidist ja krohvist dekoor - peafassaadi alumise korruse akende konsoolidele toetuvad veelauad, portikuse taguse seinapinna alumise fuajeekorruse akende karniisid, ülemise korruse akende kohal paiknevad ehismotiivid. Külgfassaade kaunistavad samuti mitmesugused simsid, pilastrid, rosetid.
Peakorpuse portikuse taga hoone keskel on avar vestibüül. Teisele korrusele pääseb avarate podestiga treppide kaudu. Teise korruse fuajeest avanevad uksed läbi kahe korruse ulatuvasse saali. Piki tänavaid paiknevates tiibades on ruumid kahel pool koridori.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaitseliidu hoone Tartus Riia 12 ehitati endise 1843. a. ehitatud postijaama asukohale 1939-1940. 1938. a. korraldati kinnine konkurss arhitektide A. Kotli, E. Lohu ja A. Matteuse osavõtul. Lõpliku projekti koostas oma võsitlustöö alusel A. Kotli koos E. Lohuga. Ehitati 1939-1940, taastati peale tulekahju 1941-1943, kusjuures tehti muudatusi detailides. Peale teistkordset sõjapõlengut taastati uuesti 1944 - 1947. Ruumide puitosad vahetati selle taastamise käigus välja.  Nõikogude perioodil oli maja Eesti Põllumajanduse Akadeemia peahooneks. Peale Eesti Vabariigi taastamist kuulus taas Kaitseliidule. Praegu on majas Kaitseväe Ühendatud Õppeasutused.</span>


source: A
code: 7034
name: Tartu Pauluse kirik, 1913-1918.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 209
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on romaani mõjutustega juugendstiilis telliskirikuga. Hoone on ristikujulise põhiplaaniga ehitis, mis lõpeb avara apsiidiga. Torni kõrvale ja transepti nurkadesse on paigutatud abiruumid. Riia tänava poole pööratud betoonist astmikportaali kohal paikneb entaasiga torn. Torni ja portaali raamivad polügonaalsed erkerid. Interjööri ümbritses rõduvöönd, seinu kaunistasid ornamentaalsed maalingud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kiriku projekteeris Soome arhitekt Eliel Sarinen 1911-1913, ehitati 1915-1917, sisetööd kestsid 1919. aastani. Tänavajoonest tagasi astuvat ehitist pidid flankeerima kaks tiibhoonet, mis esialgu jäid ehitamata. Algselt paiknesid apsiidis aknad, mis ehitati kinni ja 1923. aastal paigaldati apsiidi Amandus Adamsoni altariskulptuur. 
Esialgu projekteeritud kahest tiibhoonest ehitati valmis ainult läänepoolne 1931. aastal (muudetud projekt arh A. Kirsipu). Tiibhoonet laiendati 1938 (arh N. Kusmin). Kirik sai 1944. aastal sõjatules kannatada, tiibhoone taastati 1947. aastal, kirikusaali sissepääsupoolne osa taastati kirikusaalina 1966. aastal, tagumisse ossa rajati ERM-i ladu. 1962. aastal anti tiibhoone spordimuuseumi käsutusse. 1976. aastal tehti muuseumi laiendusprojekt (arh.R.-L. Kivi), muuseum valmis 1980. aastal.
2007. aastal sai kogudus kogu kirikusaali enda käsutusse.</span>


source: A
code: 7035
name: Elamu Tartus Era 1, 1912.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Elamu on ehitatud heimatstiilis villaks. Erinevate hoonemasside liitumise tõttu on majal mitmeosaline murdkelpkatus, mida katavad tsementkivid. Tänava poole pööratud fassaadil paikneb eraldi katustatud poolkaarne väljaehitis, millel asub kolm ühetiivalist akent ja katuse all kulgeb lai karniis. Teise korruse vööndis paikneb sümmeetriliselt kaks kolmeosalist akent. Fassaadi lõpetab ovaalaknaga kaarfrontoon. Maja kõigi akende puhul on kasutatud ajastule omast ruudujaotust. Hoone kirdenurgale jääb eraldi katuse ja kaaravadega kujundatud kõrge trepiga etik, kust pääses eeskotta. Põhjafassaadi ilmestavad kolm kõrget kitsast akent, alumisel korrusel on nende all väikesed paarisaknad. Maja loodenurgal paikneb teine sissepääs, milleni viib kõrge kivitrepp. Maja lõunafassaadi on kõige rohkem muudetud edelanurgale kahekordse veranda juurdeehitamisega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis paikneb Tartu linnas, väljaspool vanalinna, Era tänava ääres, mis jääb Riia ja Võru tänavate vahele.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitis paikneb varasemal Tähtvere mõisa maal, mis liideti linnaga 1870. aastatel. Era tänav rajati 1910. aastal ning elamu tänase aadressiga Era 1 ehitati 1912. aastal V. Kessleri projekti järgi. 1913. aastal müüs tollane omanik von Löwis of Menar vastvalminud maja koos krundiga proua R. Bokovnevale. II maailmasõja järgsetel aastatel asus majas väikelastekodu.</span>


source: A
code: 7036
name: Elamu Tartus Era 2, 1912.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tellistest  ja krohvitud hoone on rahutu fassaadi ja eklektilise dekooriga. Hoonet iseloomustavad murdkelpkatus, kannelüüridega pilastrid, tänavafassaadis eenduv keskrisaliit koos kolmnurkviilu ja eenduva hooneosaga, mille kohale ulatub rõdu. Kaaruksest pääseb isaküljelt lahtisele sammasgaleriile. Tagakülg on rahulikum. Maja tänavapoolsesse külge jäid kabinet ja saal, tagaküljel oli hall, köök ja söögituba, põhjaküljel veranda. Teisel korrusel olid magamistoad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartus, Era tänava ja Väike-Tähe tänava vahelisel suurel krundil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu Tartus Era 2 on 1913. aastal insener-arhitekt E. Granntz`i projekti järgi ehitatud kahekorruseline villa tüüpi maja. 1922. aastal osteti maja pimedate koolile kuuludes tänaseni Pimedate Ühingule.</span>


source: A
code: 7037
name: Puitelamu Tartus Kastani 129, 1902.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rõhtpalkidest ehitatud viilkatusega hoone on ristküliku kujulise põhiplaaniga, hoovipoolsel küljel on väljaehitisena kiilukujulise sisselõikega tagatrepikoda. Hoone nurgad on vormistatud nurgarustikaga, katusekarniisi ääristab saelõikeornamentikaga puitpits.  Mõlemad katuseviilud on saelõikeornamentikaga kaunistatud. Hoone I - II korruse vahel on säilinud konsoolsimss. 
Hoone esifassaadil on säilinud ehitusaegne kahetiivaline välisuks. Ülaosas klaasidega peaukse raampuud ja tahveldised on rikkaliku profileeringuga kujundatud. Uks on säilinud heas seisukorras. Ukse kohal on voluutkonsoolidele toetuv varikatus, mille katteplekk on ääristatud pitsilise mustriga.
Hoone aknad on säilinud algse raamikujundusega ja treitud tuuleliistudega. Osa aknaid on restaureeritud jälgides algset kujundust. Aknaid ja uksi ümbritsevad algsed historitsistlikud saelõikeornamentikaga piirdelauad. I korruse akende alune pind on jaotatud piirdelaudaga kassettideks. Säilinud on algupärane profileeritud voodrilaudis, mis on õlivärviga kaetud. Hoonel on maakividest sokkel, pealt krohvitud pinnaga. Katus on kaetud tsingitud terasplekk-kattega. Krunti piirab puitlippaed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1906.aastal ning paikneb Tartu Kastani tänava miljööväärtuslikul hoonestusalal.</span>


source: A
code: 7038
name: end.Tartu tapamaja värav ja sissesõidutee, 1901.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Endine Tartu tapamaja värav ja sissesõidutee koosneb munakividest laotud sõiduteest ja betoonist piirdeaia vahel olevast kahest kahepoolsest sõiduväravast ning nende vahel ühepoolsest jalgväravast. Munakivitee algab väravatest ja kulgeb endise tapamaja valvuri elamu sissepääsuni, kulgedes valdavalt Võru 55a, 55b ja 55c kinnistul. Värav ja osa teest jääb Tartu LV hallata olevale kinnistule Võru tn T37. Keskse, kõrge profileeritud karniisiga betoonist jalgväravaehitise külge kinnitub ühetiivaline jalgvärav. Kahetiivaliste sõiduväravate äärmised tiivad kinnituvad madalamate betoonpostide külge. Väravate keskosa tiheda asetusega horisontaalsed metallvarvad on toestatud vertikaalsete ristuvate diagonaalpõõnadega. Diagonaalpõõnade ala- ja ülaosas on kitsamad horisontaalpõõnad, mille vahed on kujundatud ovaalimotiividega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1902. a. sai Tartu linn valitsuselt loa teha 190. 000 rublane obligatsioonilaen tapamaja ehitamiseks. Luba ehitamiseks anti saksa ettevõtja Darmerile. Tapamaja avati 1903. a. detsembris ja osutus algusest peale tulutoovaks ettevõtteks. Linna omavalitsuse tegelased märkisid, et " tapamaja asutamine oli üheks tähtsamaks sammuks Tartu muutmisel kultuurilinnaks ". Ettevõtte territooriumile pääses Kastani tänava kaudu. 1913. a. töötas tapamajas 21 inimest. I Maailmasõja aastatel evakueeriti osa sisseseadest Venemaale. Obligatsioonivõlg tasuti täielikult 1920-ndate aastate I poolel. Linna loomaarsti kohuseid täitis tapamaja direktor või mõni tema abi, märtsis 1925 määrati ametisse linna loomaarst. Tapamaja kompleksis oli mitmeid elektrivalgustuse ja veevärgiga kivi- ja puumaju. 1920. aastatel puudus külmhoone. Direktori elumaja asus Kastani tänava ääres (praegu Kastani 183), hoone ümberehitus teostati enne II Maailmasõda. 1930. aastate lõpul valmis tapamaja tööliste elumaja, Võru 53a (V. Tippel 1938). Tapamaja kompleksi kuulusid ka säilinud puust kahekordse rõduga elumaja (Võru 55a), kontorihoone (Võru 55b) ja lahkamise hoone (Võru 55c). Tartu Linna Tapamaja oli pärast II Maailmasõda kasutusel külmhoonena.</span>


source: A
code: 7039
name: end.Tartu tapamaja valvuri elamu, 1901.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tapamaja valvuri elamu on ristkülikukujulise põhiplaaniga kahekordne elumaja. Puitelamu fassaadid on liigendatud voodrilaua erineva asetusega. Korrustevahelise simsiga raamistatud pinnad, sokliosa ja räästaalused pinnad on kaetud vertikaallaudisega, ülejäänud fassaadipinnad on horisontaallaudisega kaetud. Räästaaluse laudise alumised otsad on lõigatud hambuliseks. Esifassaadil on kahekorruseline veranda. Veranda ülemise korruse akende kohal olevad pinnad on kujundatud saelõike ornamentikaga ja diagonaalselt asetatud laud kassettidega. Viilkatus on eterniitplaatidega kaetud, sarikaotsad on profileeritud. Hoone põhjaküljel on osa aknaid petikutena. Esifassaadi I korrusel, lõunakülje I korrusel on säilinud algupärase raamistusega puitaknad, mille tuuleliist on kujundatud pilastrina. Lõunakülje viilul on säilinud väike neljaruudulise jaotusega pööninguaken. Ülejäänud aknad on uued plastraamidega aknad. Hoovikülje välisuksed pärinevad nõukogude perioodist. Peasissepääsu ees on säilinud metallvõrega trepipiire.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1902. a. sai Tartu linn valitsuselt loa teha 190. 000 rublane obligatsioonilaen tapamaja ehitamiseks. Luba ehitamiseks anti saksa ettevõtja Darmerile. Tapamaja avati 1903. a. detsembris ja osutus algusest peale tulutoovaks ettevõtteks. Linna omavalitsuse tegelased märkisid, et "tapamaja asutamine oli üheks tähtsamaks sammuks Tartu muutmisel kultuurilinnaks". Ettevõtte territooriumile pääses Kastani tänava kaudu. 1913. a. töötas tapamajas 21 inimest. I Maailmasõja aastatel evakueeriti osa sisseseadest Venemaale. Obligatsioonivõlg tasuti täielikult 1920-ndate aastate I poolel. Linna loomaarsti kohuseid täitis tapamaja direktor või mõni tema abi, märtsis 1925 määrati ametisse linna loomaarst. Tapamaja kompleksis oli mitmeid elektrivalgustuse ja veevärgiga kivi- ja puumaju. 1920. aastatel puudus külmhoone. Direktori elumaja asus Kastani tänava ääres (praegu Kastani 183), hoone ümberehitus teostati enne II Maailmasõda. 1930. aastate lõpul valmis tapamaja tööliste elumaja, Võru 53a (V. Tippel 1938). Lisaks tapamaja valvuri elamule kuulusid tapamaja kompleksi ka kontorihoone (Võru 55b) ja lahkamise hoone (Võru 55c). Tartu Linna Tapamaja oli pärast II Maailmasõda kasutusel külmhoonena.</span>


source: A
code: 7040
name: Puitelamu Tartus Lepiku 1, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ristkülikulise põhiplaaniga hoonega, mille tagaküljel on väljaehitisena trepikoda. Fassaadi lõunaküljel on poolkelpkatusega frontoon. Hoonet ilmestavad nurgaliseenid ning korrustevaheline simss. Vanematel akendel on karniisid ja saelõikeornamentidega ümbrislauad. Keldriaknad on tellissillustega. Esifassaadil on 2 kahetiivalist valgmikuga tahvelust. Seinad on palkidest, välisviimistluseks on laudis. Hoone katus on kaetud plekiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1907 – 1914 aastal ehitatud historitsistlik puitelamu.</span>


source: A
code: 7041
name: Puitelamu Tartus Lepiku 3, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahekordne ristkülikulise põhiplaaniga elamu, millel on hoovipoolsed väljaehitised trepikoja ja kahe veranda näol. Fassaadi keskrisaliiti markeerib katusel kolmnurkviil, millel on ümaraken ja saelõikeornament. Hoonet ilmestavad veel nurgaliseenid, korruste vaheline simss, akende saelõikeornamendiga ümbrislauad ja karniisid. Elamul on säilinud vanemad poolsambakujulise tuuleliistuga aknad ja kahetiivaline tahveluks. Hoone vundament on maakividest ja keraamilistest tellistest, keldriakendel on tellissillused. Seinad on palkidest, välisviimistluseks on laudis. Viilkatus on kaetud plekiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1907-1914 a. ehitatud historitsistlik puitelamu.</span>


source: A
code: 7042
name: Puitelamu Tartus Lepiku 7, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahekordne ristkülikulise põhiplaaniga elamu, mille tagaküljel on väljaehitisena trepikoda. Hoone keskrisaliiti markeerib katusel kolmnurkviilu ja aknaga frontoon, mille viilu kaunistavad profileeritud talaotsad, korruste vahel on simss, nurkadel liseenid. Säilinud on vanemad aknad, mille ümber on saelõikornamendiga ümbrislauad. Peafassaadil on 2 kahetiivalist valgmikuga tahvelust. Hoone maakivisokkel on kaetud krohviga, viilkatus plekiga. Seinad on palkidest, välisviimistluseks on laudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1907 – 1914 aastal ehitatud historitsistlik puitelamu.</span>


source: A
code: 7043
name: Puitelamu Tartus Lepiku 9, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahekordse ristkülikulise põhiplaaniga elamu, millel on väljaehitised hooviküljel. Peafassaadi keskel on liseenidega rõhutatud risaliit, mille ees asub lai poolkaarne trepp ja mille kohal on kolmnurkviil ühe aknaga. Korruste vahel kulgeb simss, hoone nurkadel on liseenid. Viiluaknal on säilinud saelõikeornamendiga ümbrislauad, ülejäänud akendel on need eemaldatud. Akendel on juugendlik raamistus – framuugiosa on jaotatud riskülikukujulisteks ruutudeks. Hoone maakivisoklit ilmestavad tellistest sillustega aknad. Seinad on palkidest, välisviimistluseks on laudis. Viilkatus on kaetud plekiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1907 – 1914 aastal ehitatud juugendelementidega historitsistlik elamu.</span>


source: A
code: 7044
name: Puitelamu Tartus Lepiku 4, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahekordne ristkülikulise põhiplaaniga elamu, millel on väljaehitisena hoovipoolne trepikoda. Fassaadi keskrisaliiti markeerib katusel kolmnurkviil, millel on profileeritud otstega talad ja salõikeornament. Hoonet ilmestavad veel nurgaliseenid, korruste vaheline simss ning akende ümbrislauad. Elamul on säilinud vanemad aknad ja kahetiivaline valgmikuga juugendstiilis uks. Hoonel on rõhutatud vuukidega maakividest ja keraamilistest tellistest vundament, keldriakendel on tellissillused. Seinad on palkidest, välisviimistluseks on laudis. Viilkatus on kaetud plekiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1907 – 1914 aastal ehitatud juugendelementidega historitsistlik puitelamu.</span>


source: A
code: 7045
name: Puitelamu Tartus Lepiku 6, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahekordne ristkülikulise põhiplaaniga elamu, millel on väljaehitis tänava kurvi suunas ja trepikoda väljaehitisena hooviküljel. Korruste vahel kulgeb konsoolsimss, hoone nurkadel on liseenid, akende ümber on saelõikeornamendiga ümbrislauad ja nende kohal karniisid. Maja pikifassaadil on profileeritud taladega kolmnurkviil. Külgviiludel on samuti profileeritud otstega talad. Hoonel on enamjaolt säilinud vanemad aknad. Maja peafassaadil paikneb kahetiivaline valgmikuga juugenduks, samasugune on tänava kurvi suunas asuval juurdeehitisel, juurdeehitisel asub veel kahetiivaline tavaline tahveluks. Juugendstiilis välisuksed on algupärased, tahveluks pärineb ilmselt 1950ndatest aastatest. Hoonel on maakividest ja keraamilistest tellistest vundament, keldri aknad on rõhutatud tellissillustega. Seinad on palkidest, välisviimistluseks on laudis. Viilkatus on kaetud plekiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1907 – 1914 aastal ehitatud juugendelementidega historitsistlik puitelamu.</span>


source: A
code: 7046
name: Puitelamu Tartus Lepiku 8, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahekordne ristkülikulise põhiplaaniga elamu, mille hooviküljel on väljaehitisena trepikoda. Fassaadi keskrisaliiti markeerib akna ja kolmnurkviiluga frontoon, mida kaunistavad profileeritud otstega talad. Korruste vahel kulgeb simss, nurkadel on liseenid. Akende ümber on saelõikeornamendiga ümbrislauad, nende kohal karniisid. Aknad on uuendatud. Hoone peafassaadil on kahetiivaline valgmikuga tahveluks. Maakivisokkel on rõhutatud vuukidega, keldri akendel on tellissillused. Seinad on palkidest, välisviimistluseks on laudis. Viilkatus on kaetud eterniidiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1907 – 1914 aastal ehitatud historitsistlik puitelamu.</span>


source: A
code: 7047
name: Puitelamu Tartus Lepiku 10, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahekordne ristkülikulise põhiplaaniga elamu, millel on hooviküljel väljaehitis. Peafassaadil olevat risaliiti markeerib hoone katusel kolmnurkviil, mida kaunistavad profileeritud talad. Hoonet ilmestavad korrustevaheline lihtne simss, nurgaliseenid, akende saelõikeornamendiga ümbrislauad ja karniisid. Hoone viiludel on profileeritud talad. Peauks on kahetiivaline juugendornamendi ja klaasruutudega uks. Hoonel on maakividest krohvitud vundament. Seinad on palkidest, välisviimistluseks on laudis. Viilkatus on kaetud plekiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1907 – 1914 aastal ehitatud historitsistlik puitelamu.</span>


source: A
code: 7048
name: Puitelamu Tartus Lepiku 12, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ristkülikulise põhiplaaniga elamu, mille hooviküljel paikneb väljaehitisena trepikoda. Hoonet ilmestavad korruste vaheline konsoolsimss ning nurgaliseenid. I korruse akendel on saelõikeornamendiga ümbrislauad ja karniisid, II korruse akendel ainult saelõikeornamendiga ümbrislaud. Esifassaadil on 2 valgmikuga kahetiivalist tahvelust. Hoonel on rõhutatud vuukidega maakivisokkel. Keldri akendel on tellistest sillused. Seinad on palkidest, välisviimistluseks on laudis. Viilkatust katab plekk.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1907 – 1914 aastal ehitatud historitsistlik puitelamu.</span>


source: A
code: 7049
name: Puitelamu Tartus Lepiku 14, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahekordne ristkülikulise põhiplaaniga elamu, millel on väljaehitised hooviküljel. Esifassaadil on liseenidega markeeritud keskrisaliit, mille ees paikneb avar nelinurkne trepp. Risaliidi lõpetab ühe aknaga kolmnurkviil. Korruste vahel kulgeb simss, hoone nurkadel on liseenid. Kõigil akendel on harvaesineva kujundusega saelõikeornamendiga ümbrislauad. Aknad on juugendliku prossijaotusega – framuugiosa on jaotatud püstkülikukujulisteks ruutudeks. Akende tuuleliist on kujundatud sambana. Peauks pärineb 1960ndatest. Hoonel on maakivisokkel, keldriakendel on tellissillused. Seinad on palkidest, välisviimistluseks on laudis. Viilkatus on kaetud plekiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1907-1914 aastal ehitatud juugendelementidega historitsistlik puitelamu.</span>


source: A
code: 7050
name: Puitelamu Tartus Oa tn.1, 1912.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ristkülikukujulise põhiplaaniga kahe põhikorruse, kõrge keldrikorruse ning katusealuse korrusega elumaja. Hoone nurgal, Ao ja Väike-Emajõe tänavate nurgas kõrgub kolme korrusega nurgatorn. Hoone asub kõrgel krohvitud sokliosal, milles asuvad puidust luukidega keldriaknad. Hoone seinapind on kaetud põhiosas horisontaallaudisega, mida rikastab vertikaallaudis sokli ja esimese korruse vahel ning ka nurgatorni teise ja kolmanda korruse vahel. Hoone aknad on klassikalise juugendliku raamjaotusega ning neid kaunistab juugendlik sandrik. Hoone esifassaadi sissekäiguosa on veidi eenduv ning ukse kohal asub kõrge juugendlik trepikoja aken, mille ees on konsoolidele toetuv sepisdetailidega rõdu koos klaasdetailidega rõduustega. Hoone peauks on juugendliku kujundusega ja väikeseruuduliste akendega. Ukse kohal asub valgmikuosa. Hoonel on plekk-kattega, viiludega kombineeritud katus, katuseosas asuvad vintskapid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Elamu asub Tartus, Supilinnas, Oa tn 1. Hoone asub Oa ning Väike-Emajõe tänava nurgal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud insener G. Hellati projekti järgi 1912. aastal, kuuludes Tõnis Auale. Kinnistu vahetas lühikese aja jooksul mitmeid kordi omanikku ning kinnistute registri andmel oli 1922. krundil 1912. aastal ehitatud kahekordne keldrikorrusega puitelamu, teine kahekordne puitelamu, kõrvalhoone, kaks kuuri ning kelder. Hoone põles 1997. aastal ja rekonstrueeriti-restaureeriti 2008.</span>


source: A
code: 7052
name: Puitelamu Tartus Emajõe 3, 19.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Emajõe 3 hoonel on säilinud klassitsistlik fassaadilahendus. Hoonel on võlvkelder ja  kõrge maakividest krohvitud pinnaga sokkel. Viilkatus on kaetud kivikattega. Tänavapoolsel küljel on kolmnurkviilu ja segmentaknaga frontoon, mille viilualune on kaunistatud hammaslõikega. Segmentaken on laudisega kaetud petik. Fassaadidel on säilinud algupärane lai voodrilaudis. Esifassaadi I korruse keskosa ja lõunakülje alaosa on kaetud kitsama laudisega. Klassitsistlike elamute fassaadikujunduse sümmeetriat arvestades võib arvata, et algselt paiknes seal aken, mis on hiljem kinni ehitatud.  Hoovikülje katuseuugil on uuema raamistusega aken. Hoone S-nurgas, kahekorruselise pultkatusega trepikoja fassaadidel puudub laudis. Hoone aknad on uuendatud 1960-ndatel aastatel. Hoonel on kaks sissepääsu. Tänavapool kahetiivaline uuendatud tahveluks, mille valgmiku kohal on varikatus. Hooviküljel on uus puidust ühetiivaline tahveluks, mille ülaosas on valgmik.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Emajõe 3 hoone paikneb ajaloolisel Jaani kiriku rendikrundil nr 208/208a. 1760-ndatel oli siin krunt numbriga 140, kus paiknes viiluga jõe poole elamu. Elamu taga oli veel kaks kõrvalhoonet. 1810 oli krunt nr 208 renditud voorimees Kursale. 1824 oli krunt juba jagatud kaheks. Krunt 208a kuulus W. Kursale, kr 208 mölder D. Mühlbachile. 1834 ostis kaupmees J. P. Schilting vendadelt Kursadelt kirikukrundi koos elamutega ja 1837. aastal D. Mühlbachi pärijatelt kr 208 rendiõiguse ning liitis taas mõlemad krundid. Arvatavasti oli Emajõe 3 elamu olemas juba 1843. aastal, sest sel ajal oli mõlemal krundil puust elamu. 1845 oli krunt L. Schockoffi omanduses, 1847 ostis krundi kaupmehelesk A. Bokownew. 1849 koostas kreisi reviisor C. Anders mõlema krundi plaanid. Krunt 208a hõlmas suurema osa maatükist kr 207 ja 29b vahel, ulatudes Emajõest Oa tänavani. Krunt 208 moodustas väiksema maatüki kr 209b kõrval Emajõe ääres. 1851 olid mõlemad krundid leskproua Bokownewi valduses. 1855 ostis kinnistu tislerisell R. Peterson. Krundil asus suur kahekordne puust, kivikatusega elamu. Maja koos aiaga oli renditud kingsepp Lippingule. Veel oli krundil suur puidust, pappkatusega ärklikorrusega hoone ning väiksem laudkatusega vanem elamu. Krundil paiknes veel tall, ait ja puukuur. 1870 müüs R. Peterson krundi rendiõigused ja hooned A. Rassile. 1899 kuulus krundi rendiõigus S. Plaksile. 1910 asendas S. Plaks hoovil puukuuri J. Lock’i projekti järgi. 1911 ostsid krundi E. Kuusik ja E. Vestel. Krundil oli 3 puust elamut. Emajõe 3 hoones asusid I korrusel nelja ja ühe toalised korterid, II korrusel kolme ja ühetoaline korter.</span>


source: A
code: 7053
name: Puitelamu Tartus Emajõe 4, 1911.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone fassaadid on sümmeetrilise kujundusega. Emajõe tänavapoolse fassaadi keskosas on kolmnurkviil, kahe korruse vahele on toodud dekoorelemendina talastik. Hoone nurkades asuvate sissepääsude kohal on etikud.  Elamu räästad on kaunistatud profileeritud katusekarniisiga. Hoovikülje fassaadil on tugevalt eenduv kolmnurkfrontooniga keskrisaliit, mille viilul on poolkaarjas aken. Hoone loodeküljel on keraamilistest tellistest laotud tulemüür, kaguküljel oleva tulemüüriga liitub elamu Emajõe 1a hoonega. Hoonel on väikesteks ruutudeks jaotatud framuugiga aknad. Välisuksed on juugendliku kujundusega, ülaosas valgmikuga puidust tahveluksed. Hoone katus on kaetud eterniitplaatidega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Emajõe 4 hoone paikneb ajaloolisel Jaani kiriku rendikrundil nr 208/208a. 1760-ndatel oli siin krunt numbriga 140, kus paiknes viiluga jõe poole elamu. Elamu taga oli veel kaks kõrvalhoonet. 1810 oli krunt nr 208 renditud voorimees Kursale. 1824 oli krunt juba jagatud kaheks. Krunt 208a kuulus W. Kursale, kr 208 mölder D. Mühlbachile. 1834 ostis kaupmees J. P. Schilting vendadelt Kursadelt kirikukrundi koos elamutega ja 1837. aastal D. Mühlbachi pärijatelt kr 208 rendiõiguse ning liitis taas mõlemad krundid. 1843.a. oli mõlemal krundil puust elamu, arvatavasti oli sel ajal Emajõe 4 ühekorruseline elamu juba ehitatud. 1845 oli krunt L. Schockoffi omanduses, 1847 ostis krundi kaupmehelesk A. Bokownew. 1849 koostas kreisi reviisor C. Anders mõlema krundi plaanid. Krunt 208a hõlmas suurema osa maatükist kr 207 ja 29b vahel, ulatudes Emajõest Oa tänavani. Krunt 208 moodustas väiksema maatüki kr 209b kõrval Emajõe ääres. 1851 olid mõlemad krundid leskproua Bokownewi valduses. 1855 ostis kinnistu tislerisell R. Peterson. Krundil asus suur kahekordne puust, kivikatusega elamu. Maja koos aiaga oli renditud kingsepp Lippingule. Veel oli krundil suur puidust, pappkatusega ärklikorrusega hoone ning väiksem laudkatusega vanem elamu. Krundil paiknes veel tall, ait ja puukuur. 1870 müüs R. Peterson krundi rendiõigused ja hooned A. Rassile. 1899 kuulus krundi rendiõigus S. Plaksile. 1910 asendas S. Plaks hoovil puukuuri J. Lock’i projekti järgi. 1911 ostsid krundi E. Kuusik ja E. Vestel. Krundil oli 3 puust elamut. Emajõe 4 elamus oli kaks kolmetoalist korterit. 19. saj. valminud ühekorruselisele elamule ehitati 1912 peale II korrus. Projekti koostas F. Kangro. Hoonele projekteeriti pappkatus ja kaks puust treppi. Selle remondi käigus sai hoone omapärase puitdekoori, korrustevahelise laudsõrestiku ja juugendliku kujundusega aknad ja verandad. Hoones olid 1935. ja 1936. aastal elektrivõrgust põhjustatud tulekahjud, suuremat kahju ei tekkinud.</span>


source: A
code: 7054
name: Puitelamu Tartus Emajõe 6, 1913.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kavandati juugendliku fassaadilahendusega kahekorruseline hoone, mille fassaadi kaunistab II korruse veidi eenduv erker koos murdjoonelise viiluga. Viilule kavandati metallvõrega rõdu. Aknad kavandati juugendliku ruudujaotusega. Emajõe 6 hoone on ristkülikukujulise põhiplaaniga kahekorruseline maja, mille hooviküljel on laudvoodriga kaetud juurdeehitis. S-nurgas liitub hoonele Emajõe 7 elamu. Aknaid ja välisust ümbritseb eenduv krohviraamistus. Korruste vahelised pinnad on jaotatud erineva faktuuriga krohvikassettideks, räästa all jookseb profileeritud karniis. Aknad framuugiosa väikesteks ruutudeks jaotatud. Kahetiivaline juugendliku peaukse valgmikuosa on väikesteks ruutudeks jaotatud, nende all hammaslõikeline friis. Hooviküljel on lihtne hilisem tahveluks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1882.a. R. Rechi koostatud krundi plaani järgi oli kr 209 eraldatud Jaani kiriku rendimaadest ja vaestekassa maadest. 1760-ndate aastate plaanil on kinnistul nr 141 elamu Emajõe kaldal koos juurdeehitusega ja kaks kõrvalhoonet hoovil. 1814 kuulus krunt Mika Sacharowile. 1866. aastal müüsid Sacharowi pärijad krundi H. Birgile. 1877. a. sõlmitud kindlustuslepingus on kirjas, et Emajõe tänava ääres asus puust, pappkatusega 1 ½ korruseline palkidest elamu. 1904. a. muudeti elamu fassaadi O. Schröderi projekti alusel. 1914 põlesid kõik krundil olnud hooned maha. 1914.a. palusid Birkid linnavalitsuselt luba uue 2-korruselise elamu ehitamiseks. Projekti koostas ehitusinsener M. Raud.</span>


source: A
code: 7055
name: Puitelamu Tartus Emajõe 8, 1910.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Praegune ümberehitatud Emajõe 8 elamu on kolmekorruseliste külgrisaliitide ja kahekorruselise keskosaga ehitis, hooviküljel on veranda. Hoone keskosas on säilinud varasem dekoor. Arvatavasti endise tornialuse piirkonna eraldab ülejäänud fassaadist kannelüüridega pilaster, I korruse akende kohal on karniisid, katuse all konsoolkarniis. I korruse akendel on luugid. 
N-poolse risaliidi nurk toetub postile, O-poolne otsakülg on ilmestatud  nurgarustikaga. Aknad ja tahveldatud välisuksed on uuendatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Emajõe 8 paikneb ajaloolisel kinnistul nr 210, mille rentis Lucky Mart 1758.a. vaestekassa maast. 19. saj. algul oli krunt renditud Mihkel Kurele. 1855.a.a hoonete revisjoni põhjal oli 1846. aastast Julie Brotzlerile kuuluval kinnistul ühekorruseline puust elamu, kõrvalhoonetest olid krundil ait, tall ja puukuur. 1877.a. kuulus krunt nr 210 R. Rechile. 19. saj. viimases veerandis kuulus krunt L. Schlüterile, krundile püstitati 1888.a. C. Beschti projekti järgi uus tornikesega elamu ja vana elamu remonditi. 1897 kuulus kinnistu J. Oelschlägelile. 1920.a. ostis krundi 210 G. Juurup. 1923. aastast pärineb arhitekt A. Podtšekajevi projekt hoone remontimiseks.</span>


source: A
code: 7056
name: Elamu Tartus Emajõe 9, 1920.a-d
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Korterelamu on sümmeetrilise ülesehitusega, trepikoda paikneb keskel. Majal on 1932. aastal ehitatud maja kohta haruldased aknaraamid - tuuleliistu ülaosa kaunistab korintose kapiteeli motiiv. Enamusel akendest on kapiteel säilinud. Sama klassitsistlikku joont järgib ka trepikoda lõpetav astmikfrontoon. Maja liigendavad esimese ja teise korruse ulatuses polügonaalsed vundamendipõhised erkerid. Hoone illuminaatorakendega välisuks on imposantne ja väheesinev, esindades 1930. aastatele iseloomulikku funktsionalismi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kolmekorruselise korterelamu projekti koostas 1931. aastal linnainsener H. Seydenbach. Elamu ehitati 1932.</span>


source: A
code: 7057
name: Elamu Tartus Tähtvere 4, 1883.a.
type: Elamu
alt_id: Aj. 133
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on põhiplaanilt ebakorrapärase ristküliku kujuline. Hoone kuulub 19. sajandi IV veerandi historitsistlike ehitiste hulka. Fassaad on kujundatud klassitsistlikus stiilis: külgosadel eenduvad kergelt rikkalikuma dekooriga risaliidid, hoone keskosa on lihtsama seinapinnaga. Fassaadidekooris on kasutatud mitmest ajaloolisest stiilist (renessanss, klassitsism) pärinevaid detaile. Maja iseloomustavad veel säilinud neljakorruseline viilkatusega maht, plaanilahendus ning historitsistlikud sisekujundusdetailid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis paikneb Tartu vanalinna piiril, linnamüüriga ja vallikraaviga ümbritsetud ala taga, Jakobi värava läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärast 1775. aasta Tartu suurpõlengut hakkas krundistik ja hoonestus tekkima ka tänase Tähtvere tänava piirkonda. Tähtvere 4 ehitati 1887. aastal, mil kinnistu kuulus kaupmees Ludwig Umbliale. Ehitusmeister Otto Schröder projekteeris maja alumisele korrusele äriruumid, kolmele ülemisele korrusele elukorterid. 1912. aastal valmistas insener V. Pihlak hoone fassaadi muutmise projekti. Pärast II maailmasõda hoone tasstati ja seiseruumid ehitati ümber.</span>


source: A
code: 7058
name: Elamu Tartus Tähtvere 20, 1931.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tähtvere 20 elamul on kõrge rusteeritud pinnaga sokkel,  mansardkorruse räästa all jookseb profileeritud karniis. O-poolne fassaadinurk on poolkaarse väljaehitisega. O-S külje II korrusel on metallpiirdega rõdu. Esifassaadi keskmes on kitsa ja kõrge aknaga trepikoda. Sissepääsu ees on säilinud algupärane valgmikuga välisuks, mille mõlemad tiivad on kaunistatud omapärase puitornamentikaga. Ukse käepide on nõukogudeaegne. Hoone esifassaadi I korruse põhjanurgas ja lääneküljel ning vastu mäekülge oleva fassaadi II korrusel kaks loodepoolset akent on säilinud algse raamistuse, ülejäänud aknad on välja vahetatud uute vastu, sealjuures osa neist on plastraamidega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tähtvere tänava krunt nr 271 suurusega 112 3/4  kuulus Samuel Palmile. 1877. aastal ehitati Tähtvere tänava poolses O-küljes piimapood juurdeehitusena puitelamule, projekti koostas arhitekt M. Roetscher. 1878. ehitati krundi N-nurgale kauplusehoone koos eluruumiga. 1881. aastast saab krundiomanikuks Jaan Wader, kes tellib Otto Schröderilt projekti ühekorruselise puitelamu ehitamiseks. 1891 liidetakse Otto Schröderi projekti kohaselt olemasoleva puithoone kõrvale kahekorruseline juurdeehitus. 1900.a. oli krundi omanikuks Clementine Tippo. 1908.a. remontis krundi uus omanik August Lillefeld hoonet ning 1913.a. toimus pappkatusega hoone tulekahjujärgne taastamine.
Hoone projekteeris arhitekt Anatoli Podšekajev 1932. aastal.</span>


source: A
code: 7059
name: Puitelamu Tartus Tähtvere 39, 19.saj. I p.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga väike ühekorruseline puitelamu, küljel laudadest juurdeehitis (kuur). Hoonel on viilkatus ärklitubadega ja maakivisokkel, mis hooviküljel moodustab soklikorruse. Tänavaküljel on ülavalgmikuga kahe poolega ja tahveluks, millel karplukk sepiskäepidemega ja kaks akent. Fassaadi katab profileeritud voodrilaud, akendel puitpiirded. Algsed aknad on kuue ruuduga puitaknad. Hoonel on puidust profileeritud räästakarniis, mis klassitsismile iseloomuliku lõpuvormistusega ulatub külgfassaadile. Samasugune karniis ka mõlemal otsaviilul. Katuse harjal punasest tellisest karniisiga korstnapits.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on pärit 19. sajandi I poolest.</span>


source: A
code: 7060
name: Tartu Õlletehase peakorpus Tähtvere 56/62, 1898-1901.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 68k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Fassaadide seinapindu liigendavad rustikaalselt laotud liseenid, astmeliselt laotud simsid, tellissillused akna- ja ukseavade kohal. Peahoonega liitub massiivne kuivatitorn dekoratiivse õhutuskorstnaga. Torni ülaosas on kreneleering. Hoonete aknad ja uksed on uuendatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Aastail 1893- 1898 ehitas õlletööstus "Tivoli " ( end. Schrammi, 1826 ) Tähtvere mäele suured tootmishooned. F. Moritz’i (AS Tivoli) tellimusel koostas R. Guleke aastatel 1892-1893 Tähtvere tänava krundile nr 36 õlletehase ehitusprojekti ja tehase juurdeehitusprojekti. 
Juulis 1895 koostas R. Guleke piiritusekeldri ehitusprojekti, veebruaris 1898  pneumaatilise linnasekuivati projekti ning juulis 1898 elevaatoriruumi ehitusprojekti. Märtsis 1902. valmis vabriku pealeehitusprojekt ja juunis 1912. tootmishoone ehitusprojekt. 
Vabrikukompleks koosnes monumentaalsest punasest tellistest peahoonest, mida ümbritsesid mitu kõrvalhoonet. Hooned paiknesid krundil, kus asus praeguseks hävinud omaniku elamu.  1898. valmis õlleladu ja nn. Põhjakelder, mille peale on ehitatud teine korrus koos õhustuspööninguga. Krundile pääses nõlva jalamilt Tähtvere tänavalt. Värava kõrval oli kõrge viljaelevaator (lammutatud). 1913. a. võttis tehased üle A. Le Coq peakontoriga Inglismaal.
Vabariigi aastatel kuulus Eesti suurim õllevabrik A. Le Cog inglise ettevõtjatele. Siin toodeti odralinnaseid, mitut sorti õlut, mõdu, limonaade ja mineraalvett. Toodangut realiseeriti ka Inglismaale. Tehases olid linnaserehi, keedukoda, masina- ja katlamaja, garaazid ja töökojad, õlle jahutamisruum, käärituskelder, pudelite täitmise ja pesemise ruum, taara hoiuruum, valmissaaduste hoiuruum, maa- alune õlle- ja mõdu hoiuruum, vaatide täitmisruum, kuurid, vankriruum ja tallid. Kavas oli limonaaditehas eraldada muust tootmisest. Limonaadi ja mineraalvett taheti toota aastas 600. 000 pudelit. Varustuses oli kaks aurumasinat kokku 100 PH, 2 aurukatelt 8 atm. töörõhuga. Jõuülekandeid toitsid elektrimootorid.
Tehases töötasid 70 töölist, 6 tehnilist ametnikku ja 7 ametnikku. Kaheksale tööliste ja ametnike perekonnale olid tehases korterid.
1950-60.a. ehitati külmhoone, uus linnasekasvatushoone ja villimisosakond. 1990. a. II poolel ehitati Tartu Õlletehase 1960. a. rekonstrueeritud villimistsehhi kõrvale valmistoodangu ladu ( AS Tartu Projekt ). 2003. aastal asutati tehasesse õllemuuseum.</span>


source: A
code: 7061
name: Elamu Tartus Narva mnt.23, 1785-1790.a.
type: Elamu
alt_id: 196
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga kahekordne hoone, mille S-küljele ehitati viimase restaureerimise käigus tiibhoone. Simsiga eraldatud korruseid liigendavad 6 pilastripaari. Peafassaadil eendub väikesemõõduline kaksikpilastritega markeeritud risaliit, millel paikneb hilisem segmentkaarne frontoon. Alumisel korrusel on rustika. Nii alumisel kui ülemisel korrusel on akendel lukukiviga raamistus, Beletaazhi akende all on ripprätikutest motiivistik, katuse all kulgeb hammaslõikeline karniis. Siseruumid paiknesid anfilaadsüsteemis. Rikkalikult kaunistatud siseruumidest on säilinud II korruse saal, mille seintel on säilinud kunstmarmorist putostseenidega medaljonid, trofeekimbud, ripprätikud, akantusemotiivid. Supraportidel on portreemedaljonid, lae kujundusse kuuluvad vanikud ja embleemid. Tööd loetakse Praha meistri C.V. Kalupka teostatuks. Säilinud on valged kahhelahjud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitati 1789. aastal (arh J.H.B. Walter) Ropka mõisa omanikule W. L. v. Pistohlkorsile. Kutsutakse Katariina majaks, sest arvatakse, et keisrinna Katariina II peatus selles majas. Restaureeriti 1998 linnamuuseumina.</span>


source: A
code: 7062
name: Puitelamu Tartus Narva mnt. 107, 1879-1880.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik ristkülikulise põhiplaaniga kahekorruseline puitelamu. Soklikorrust kasutatakse äripindadena, kõrgemaid korruseid elupindadena. Narva mnt. poolset peafassaadi ilmestab liseenidega markeeritud risaliit, mille lõpetab kolmnurkfrontoon kahe väikese rombikujulise akna ja ühe rombikujulisteks ruutudeks jaotatud suurema aknaga. Hoonel on nurgaliseenid, teise korruse akende all kassetid, akendel saelõikeornamendiga ümbrislaud. Kiriku poolsel viiluküljel on akendel saelõikeornamendiga ümbrislaud, viilul profileeritud talastik. Hoone Jaama tänava poolsel viiluküljel on säilinud vanemad kuueruudulised framuugiga aknad, uksed on uuendatud 1960-ndatel.Võrreldes praegust projekti algsega, on näha, et ärklikorruse akende paigutust on muudetud: ühe kolmeruudulise akna asemel on üks suurem kuue ruuduga aken ning kummalgi pool väiksemad rombikujulised aknad. Puudub on ka projektis kavandatud torn peafassaadi katuse viilul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on 1879. a. C. Sengbushi projekteeritud, valmis 1880. aastal.</span>


source: A
code: 7063
name: Puitelamu Tartus Narva mnt. 113, 19.saj. I p.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegu on ühekorruseline katusekorrusega ristkülikulise põhiplaaniga hoonega, mille jõepoolsele küljele on tehtud juurdeehitusi. Hoone vundament on maakividest ja tellistest ning krohvitud, seinad on palkidest ning kaetud enamuses laia laudvoodriga. Viilkatus on kaetud eterniidiga. Alumisel korrusel on suured äriaknad kunagiste väiksemate akende asemel, viilul algse raamistusega aknad. Säilinud on klassitsistlikus stiilis kahetiivaline valgmikuga tahveluks, mille tiibu kaunistavad pilastrimotiivid. Hoonet ilmestavad lai laudvooder, nurgaliseenid ning karniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. saj. I poolel ehitatud elamu. Hoone on 1837. a. linnaplaanil.</span>


source: A
code: 7064
name: Puitelamu Tartus Narva mnt. 121, 19.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoonele ehitati peale teine korrus ja hoone sai rikkaliku historitsistliku saelõikeornamentidega kaunistatud fassaadidekoori. Korruste vahel kulgeb saelõikeornamendiga ilustatud simss, katuse all karniis. II korruse akende all on ornamentaalne kaaristu, I ja II korrusel on aknaraamistuse all konsoolikesed. Akendel ja ustel on karniisid. Kahetiivaline valgmikuga pilastrimotiividega klassitsistlik paraaduks kuulub esimesse ehitusjärku 19. saj I poolel. Aknad on uuendatud. Vundament on maakividest ja tellistest ning krohvitud. Seinad on palkidest ning kaetud laudvoodriga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. saj. I poolel ühekordse, kõrge mansardkatusega puitelamuna, mis on olemas 1811. a. linnaplaanil. Suured ümberehitused tehti 1883. aastal F. Hübbe projekti järgi.</span>


source: A
code: 7065
name: Puitelamu Tartus Narva mnt. 123, 19.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Elamu Narva mnt 123 on suurem kahekorruseline puitelamu. Krundi reljeefi tõttu moodustab maakivist ja tellistest täiskeldrikorrus hooviküljel soklikorruse. Fassaade katab voodrilaudis - külgedel on säilinud algupärane, laiadest profileeritud laudadest rõhtlaudvooder, esi- ja tagafassaadil 1960. aastatest pärinev kitsastest laudadest rõhtlaudis. Viimane on võrdlemisi robustse teostuse ja algsest kehvema kvaliteediga ning tänaseks amortiseerunud. Siseseinad ja laed on valdavalt krohvitud, põrandad elukorrustel on laudpõrandad, mis osaliselt algsed. Väärtuslikke originaaldetaile on säilinud vähe. Esi- ja hoovifassaadil on säilinud algsed graniidist trepiastmed. Esiküljel paiknevas trepikojas on algupärane puittrepp. Uksed ja aknad on eri aegadel uutega asendatud, osa neist pärineb 1960. aastatest, osa on alles hiljuti asendatud. Hoonel on plekk-kattega viilkatus.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Hoone asub Tartus, Ülejõe linnaosas, Narva maantee 123.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu valmis esialgsel kujul, ühekorruselisena aastatel 1859-1860. 1873. aastal laseb uus omanik Johann Ernitz elamu F. Hübbe projekti järgi kahekorruseliseks ümber ehitada.
1900. aastal ehitab ehitusmeister W. Schilling hoovile uue pesuköögi. Sel ajal on juba olemas ka ühekorruseline hoovielamu, hilisem Narva mnt 125 ning krundipiiril asunud tall ja puukuur. Sellisel kujul püsis hoone kuni 1960. aastate lõpul teostatud kapitaalremondini, mille käigus see kaotas enamiku fassaadidetaile. Lammutati ka elamu hooviküljel asunud veranda ja rekonstrueeriti hoovitrepp. Asendati ka välisuks ning esi- ja hoovifassaadi voodrilaudis. 1964. aastal lammutati elamul kaks vaheseina ja ehitati uued pliidid. Samal aastal lammutati kaks kuuri ning ehitati uus puukuur ja pesuköök. 1968-1969. aastal teostati elamu põhjalikum kapitaalremont ruumide ümberplaneerimisega.</span>


source: A
code: 7066
name: Puitelamu Tartus Narva mnt.127, 19.saj.
type: Elamu
alt_id: 63k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on viilkatusega rõhtpalkehitis, kaetud algselt laia laudvoodriga, mis säilinud osaliselt. Enne 1970.aastail teostatud kapitaalremonti oli hoonel eenduv sammasportikus rõduga ja klassitsistlik välisuks, millest on säilinud ukseleng koos valgmikuga. Akendel olid profileeritud piirdelauad. Avade asetus ja jaotus on säilinud. Fassaad kaotanud esialgse ilme. Praegused aknad on valdavalt hilisemad traditsioonilise jaotusega puitaknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algselt klassitsistlik puitelamu, teine korrus ehitatud 1870. aastail.</span>


source: A
code: 7067
name: Sepisvärav Tartus, Narva mnt. ääres, 1900.a.-d
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tellistest, krohvitud väravapostide vahel kahetiivaline sepisvärav. Värava postide vahele on kindlustuseks paigutatud betoontala. Siissesõiduvärav koosneb mitmesugustest (sirgetest ja väänatud metallvarbadest, tiibade ülaosas on metallist juugendlik taimornament. Jalgvärav puudub.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Juugendlik sepisvärav on ehitatud 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 7068
name: Puitelamu Tartus, Narva mnt. 86, 1880.a.-d
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Elamu koosneb kahest osast – Narva tänava poolsest põhimajast ja sellele liituvast Staadioni tänava poolsest tiibhoonest. Hoone vundament on laotud maakividest ja tellistest ning krohvitud, palkidest seinad on kaetud laudvoodriga. Narva tänava poolsel fassaadil paistavad silma kahetiivaline välisuks, korrustevaheline simss ning akende karniisid, Staadioni tänava poolsel uksel on rikkalikult kaunistatud plekist varikatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on 1880. a. F. Hübbe projekti järgi ehitatud kahekorruseline historitsistlik puitelamu.</span>


source: A
code: 7069
name: Elamu Tartus Narva mnt. 88, 19.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt kasutati elamuna, soklikorrust äriruumidena. Hoone vundament on maakividest ja tellistest ning krohvitud. Seinad on palkidest, esimesel korrusel krohviga kaetud, teisel korrusel laudisega kaetud. Kaheosaline katus on kaetud plekiga. Kahe tänava nurgale jääval äralõigatud nurgal on II korrusel metallpiirdega rõdu. II korruse akendel on karniisid, ustel varikatused.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.saj. I poolel ehitatud kahekorruseline ebakorrapärase ristkülikulise põhiplaaniga hoone, mida 19. saj I poole tunnusena ehib klassitsistlik välisuks Narva mnt poolsel küljel. Ehitati ümber 1880ndatel.</span>


source: A
code: 7070
name: end.TÜ Veterinaarkliiniku värav, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Veterinaariakliiniku peavärav koosneb kolmest krohvitud tellispostist ja kolmest sepisväravast. kaks väravatiiba on mõeldud sõidukitele, majapoolsem jalakäijatele. Värav on lihtsa kujundusega, lattide vahesid kaunistavad alumise kolmandiku piiril rõngad, lattide tipud on kujundatud odaotstena. Värav on tänapäeval seadistatud automaatikaga avanevaks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Värav on 19. sajandi II poolel või ka 20. sajandi I poolel ehitatud.</span>


source: A
code: 7071
name: Tartu Ülikooli Veterinaarkliiniku hoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Theatrum Zootomicum on ehitatud maakivivundamendil, müürid tellisest. Kahekorruselise klassitsismi ja neorenessansi sugemetega hoone fassaade ilmestavad soklikorruse rusreeritud krohv, korrustevahelised profileeritud simsid, aknaavade profileeritud ehisraamistused, akende kohal paiknevad karniisid, katusealune karniis, välisukse ehisraamistus. Kivist põhimaht on galerii abil ühendatud kahekorruselise puidust hoonega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone aadressiga Narva mnt 78 oli Tartu veterinaariakooli (alates 1873 veterinaarinstituut, alates 1919 TÜ loomaarstiteaduskond ja alates 1951 EPA koosseisus) koduloomade normaalanatoomia õppehoone ehk „Theatrum Zootomicum“. Tartu veterinaariakool loodi 1848. aastal ja oli esimene veterinaaria alasele haridusele spetsialiseerunud kool Venemaal. Algul töötas kool Ülikooli tn 16 ruumides. 1856. aastal osteti krunt Vene tänavale Meltsiveski tiigi kaldale. Peahooneks kohandati Vene tänava äärne 3-korruseline kivimaja (ehitatud 1939). Suurima hoonena valmis veterinaariakooli hoonete kompleksis 1860. aastal „Theatrum Zootomicum“, mis oli galeriiga ühendatud juba 1857. aastal valminud puidust prepareerimishoonega. 1914. aastal prepareerimistiiba laiendati, olemasoleva saali kõrvale ehitati teine saal, ettevalmistusruum ja assistendiruum ning kivist trepikoda. Hooned olid kasutusel 1992. aastani.</span>


source: A
code: 7072
name: end.TÜ Veterinaarkliiniku kõrvalhoone Vene 36, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Nakkushaiguste kliiniku maja on liilkatusega ühekorruseline hoone, mille hooviküljel on kaks eeskoda. Iseloomulikuks tunnuseks on akende vähesus ja nende madal vertikaalne vorm. Katuseräästast kaunistab täies ulatuses puitpits.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Puithoone aadressiga Narva mnt 80 oli Tartu veterinaariakooli (alates 1873 veterinaarinstituut, alates 1919 TÜ loomaarstiteaduskond ja alates 1951 EPA koosseisus) nakkushaigete loomade kliinik. Tartu veterinaariakool loodi 1848. aastal ja oli esimene veterinaaria alasele haridusele spetsialiseerunud kool Venemaal. Algul töötas kool Ülikooli tn 16 ruumides. 1856. aastal osteti krunt Vene tänavale Meltsiveski tiigi kaldale. Peahooneks kohandati Vene tänava äärne 3-korruseline kivimaja (ehitatud 1939). Väike puidust nakkushaigete loomade kliinik ehitati K. Rathausi projekti alusel 1859. aastal.</span>


source: A
code: 7073
name: end.TÜ Veterinaarkliiniku õppesepikoda Staadioni 4, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sepikoda on lihtne ruudukujulise põhiplaaniga maakivi-tellisehitis. Majal on viilkatus. Hoone seinad on laotud peamiselt maakividest, tellistest on laotud nurgapostid, avade ümbrused, sillused ning otsaviilud. Tellistest osad on krohvitud. Aknad on kaarsillusega, algne ukseava on kinni müüritud. Hoovipoolne puitfassaad on osaliselt ümber ehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone aadressiga Staadioni 4 oli Tartu veterinaariakooli (alates 1873 veterinaarinstituut, alates 1919 TÜ loomaarstiteaduskond ja alates 1951 EPA koosseisus) sepikoda. Tartu veterinaariakool loodi 1848. aastal ja oli esimene veterinaaria alasele haridusele spetsialiseerunud kool Venemaal. Algul töötas kool Ülikooli tn 16 ruumides. 1856. aastal osteti krunt Vene tänavale Meltsiveski tiigi kaldale. Peahooneks kohandati Vene tänava äärne 3-korruseline kivimaja (ehitatud 1939). Veterinaariakompleksi üks esimesi hooneid oli sepikoda, mis valmis 1858. aastal K. Rathaudi projekti alusel. Nõukogude ajal oli hoone kasutusel autoremonditöökojana.</span>


source: A
code: 7074
name: Elamu (hilisem teatrihoone) Tartus Jaama 14, 1847.a.
type: Elamu
alt_id: 194
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Jaama 14 on 19. sajandil mitmes järgus ehitatud suvemaja, mida iseloomustab erinevate stiilide (klassitsism ja historitsism) kooslus. Hoone fassaadi arhitektuurne lahendus ja dekoratiivdetailid (neli pilastrit, hammaslõikega talastik ja kolmnurkviil) on tüüpilised Tartu hilisklassitsismile. Jaama 14 puhul on tegemist ümber- ja juurdeehituste läbi radikaalselt muutunud hoonega. Majal on säilinud 19. sajandi maht ja vorm ning koopiatena 19. sajandi erinevatele perioodidele iseloomulikud detailid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartu kesklinnast eemal, Jaama tänava ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed andmed Jaama 14 kinnistu hoonete kohta pärinevad 18. sajandi lõpukümnenditest. Praeguse hoone vanim järk – klassitsistlik pilastritega kiviosa – ehitati 1830. aastatel tõenäoliselt Tartu linna ehitusmeister G. F. W. Geisti projekti järgi. 19. sajandi I poolel, oli kesklinnast teisel pool jõge asuv ala varakama elanikkonna elu- ja suvitamispiirkond, mida iseloomustas aedlinnalik elukeskkond suurte aedade keskel. Nii nagu mitmed teisedki piirkonna majad oli ka Jaama 14 enamuse ajast 19. sajandi I poolel suvekoduna välja renditud. 1869. aastal asus majja rentnikuna lauluselts Vanemuine, peatselt osteti maja päriseks. Jaama 14 hoones pandi alus Eesti teatrile: 24. juunil 1870, Vanemuise Seltsi 5. aastapäeval, kanti ette Lydia Koidula näidend "Saaremaa onupoeg", seda päeva loetakse Vanemuise teatri ja kogu eesti rahvusliku teatri sündimise päevaks. 1830. aastatel ehitatud klassitsistlik kivimaht sai juurde arvukalt puidust juurdeehitusi, nii et 19. sajandi lõpuks oli see „uppunud” puidust juurdeehituste sisse. Ajastule kohaselt ehitati puidust neostiile kasutades – klassitsismi, renessanssi ja gootikat ühendades. 1903. aasta tulekahju, mis hävitas suure osa puidust juurdeehitustest. Pärast põlengut Vanemuise Selts enam maja üles ei ehitanud, vaid ostis uue platsi praeguse Vanemuise teatri asupaigal. Põlenud maja ehitati üles eelnevast veidi väiksemas mahus ja 1907. aastal alustas selles tööd linna lasteaed. Lasteaed tegutses hoones 1990. aastani – umbes kaheksakümmend aastat. Seejärel sai hoone taas teatriga seotud funktsiooni, olles Tartu lasteteatri kodu. Kuna ligi saja aasta jooksul pärast lasteaiaks ümberehitamist oli hoones tehtud ainult hädapäraseid korrastustöid, oli maja 20. sajandi lõpuks täielikult amortiseerunud. Maja restaureeriti-rekonstrueeriti 2006-2007.</span>


source: A
code: 7075
name: Elamu välisuks Tartus Jaama 27, 19.saj. I p.
type: Elamu
alt_id: 58k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Praegune uks on koopia 19.saj. I  veerandist pärinevast uksest. Uks on kahepoolne ning valgmikuga. Uksetiivad jagunevad kaheks kassetiks, milledest alumine on tunduvalt väiksem ja moodustab redutseeritud sokli. Ülemine kassett lõpeb kapiteeliga. Ülemistesse kassettidesse on lõigatud sõõrid, milledest parempoolsel asub profiilis habemiku, vasakpoolsel nooruki pea. Kapiteele kaunistavad raagornamendid, neist allpool asuvaid kergelt markeeritud talumisimsse ilmestavad ristpaelaga seotud fašiinid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Aastal 2000 valmistati mälestiseks olevast uksest koopia, mis paigutati Jaama 27 majale. Mälestis paigutati Jaama 27-1 kuuri. 2009. aasta märtsi algul pöördus Jaama 27-1 korteri omanik kultuuriväärtuste teenistuse poole, et anda uks üle Tartu linnamuuseumile. Ülevaatusel selgus, et uks vajab küll restaureerimist, kuid ukse seisukord on rahuldav. Vältimaks mälestise paigutamist hoidlasse leiti uksele uus omanik Tartu Ülikooli ja arhitektuurimälestise Lai 40 näol. Lai 40 hoone uks ei ole säilinud, majal on ees historitsistliku tahvlijaotusega koopiauks. Jaama 27 uks ja Lai 40 hoone on mõlemad stiililt klassitsistlikud, ka ukseavad sobivad enam-vähem, Lai 40 ava on mõnevõrra suurem kui Jaama 27 uks. Variandina oli kaalumisel ka ukse paigutamine Emajõe 3 klassitsistlikule puumajale, kuid selle ukseava oli veelgi suurem. Ülikool kavandab ukse restaureerida ja hoonele paigaldada koos Lai 40 välisfassaadi remonditöödega kahe aasta pärast.</span>


source: A
code: 7076
name: Puitelamu Tartus Jaama 31, 19.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on Roosi ja Jaama tänavate nurgal asuv kahekordne puidust elamu. Maja on põhiosas ristkülikukujulise põhiplaaniga,  kuid  tänavate ristumiskohas on äralõigatud nurgaga ja teise korruse ärkliga nurgalahendus. Teise korruse erkeritorn toetub konsoolidele. Hoonet ilmestavad peale nurgalahenduse veel rombimotiividega liseenid, kassetid ning teise korruse akende karniisid. Roosi tänava poole on maapinna tugev langus ja tekib soklikorrus. Hoone vundament on maakividest ja tellistest ning palkidest seinad on kaetud laudvoodriga. Uksed ja aknad on nõukogude perioodist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. sajandi II poolel.</span>


source: A
code: 7077
name: Elamu Tartus Kivi 60, 1911.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mansardkatusega 3-korruseline hoone on ristkülikujulise põhiplaaniga. Hoone esifassaad on lubikrohviga krohvitud, tellistest ehitatud hoone ülejäänud küljed on krohvimata. Fassaadidel on erineva struktuuriga krohvitehnikaid kasutatud. Fassaadi alaosas pritskrohvi, ülalpool silekrohvi. Esifassaadi kaunistab külgrisaliit ja erker. Nii risaliidi kui erkeri ülaosa on dekoreeritud palmetilaadse lehvikumotiiviga. Erker, risaliit ja fassaadi parempoolne nurk on raamistatud laia liseeniga. III korruse ulatuses on risaliidi- ja nurgaliseenidel alaosast astmeliselt eenduv osa, ülaosa on lõpetatud kaarjalt moodustades plekiga kaetud posti. Eenduva liseeniosa keskosas on vertikaalsed ja ülalpool horisontaalsed vaod. Hoonel on säilinud algupäraseid aknaid, millel on valgmik tiheda ruudujaotusega ja kahetiivaline valgmikuga välisuks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone asub ajaloolisel krundil nr 564 mis kuulus Johann Zirkile. 1881 aastal Robert Rechi koostatud plaanil on krundi suuruseks 476 ruutu, 1884. aastal koostatud krundi plaanil 269 ruutu. Ka selle plaani koostas Robert Rech. Kinnistu järgmine omanik Artur Smidt tellis V. Kesslerilt elamu projekti, mis koostati 1911.aastal. 1919. aastal müüsid A. Schmidti pärijad hoone Marie Udsole. 1923. aastal müüb M. Udso ühe kümnendiku hoonest Hugo-Voldemar Hansonile, kes 1928. aastal müüb oma majaosa M. Udso pojale Arnold-Johannes Udsole. 1930. aastal saab hoone uueks omanikuks Leonhard Reiman. Peale sõda, 1946. aasta hindamisaktis on hoone üldseisukorda hinnatud rahuldavaks. Papiga kaetud katusekattes on killuaugud, fassaadikrohv on varisenud, siseseinte krohvipindades mõrad. Pärast Teist maailmasõda muudeti hubased toad ühiskorteriks, köögid ja WC olid üldkasutatavad ning väga kehvas seisus. Hoone restaureeriti aastatel 1999-2002. Siseruumides taastati algupärased maalingud.</span>


source: A
code: 7078
name: Elamu välisuks Tartus Kivi 67, 19.saj.
type: Elamu
alt_id: 62k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kolmeosalise valgmiku ja kahe tiivaga tahveluks. Uksetahvlite jaotus on iseloomulik 19. sajandi II poolel ja 20. sajandi algul levinud historitsistlikele ustele. Erandlik on tahvlite kaunistamine rikkaliku taimornamendiga, millest domineerivaim on akantus. Vasakpoolse uksetiiva ülaosas on horisontaalne ava, nn postkastiava. Uksel on kaasaegne lukk, lukusilt ja käepide.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Uks on valminud 19. sajandi II poolel. Ukse restaureerisid 2000. aasta paiku Tartu Kõrgema Kunstikooli tudengid Annes Hermanni juhendamisel.</span>


source: A
code: 7079
name: Elamu Tartus Raatuse 55, 1882.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kolmekorruselise telliskivihoonega, fassaad on krohvitud ning seda ilmestavad horisontaalsed krohvikarniisid ning aknaraamistus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1882. aastal.</span>


source: A
code: 7080
name: Tartu Peetri kirik, 1882-1884.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 207
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neogooti stiilis telliskirik ehitati 19. sajandi II poole rahvusliku liikumise hoovuses, mil paljudes Eesti linnades eestlased endile kirikuid ehitasid. Esimese projekti eestlaste kiriku ehitamiseks valmistas 1876. aastal linnaarhitekt Maximilian Roetscher, kuid see jäi kinnitamata. 1880. aastal korraldati Peterburi ehituskooli direktori Rudolf von Bernhardi eestvõttel Peterburi Arhitektide Seltsis konkurss, mille võitis Viktor Schröteri projekt. Kirik ehitati 1882–1884 veidi muudetud kujul. Ehitusmeistrina juhtis töid mitmete eestlaste kirikute ehitamist, sh Tallinna Kaarli kiriku ehitamist, juhtinud rahvuslike aadetega Gustav Beermann. W-torni ülaosa ja kiiver valmisid 1903. aastal eesti arhitekti Georg Hellati projekti põhjal.
Algse projekti põhjal pidi tegemist olema tsentraalse lahendusega kirikusaaliga, kus pingiread paiknenuks kolmel küljel ümber altari. Kirik valmis siiski traditsioonilise pikisaalilise lahendusena, kuid tavapärasest pikisaalist eristab Peetri kiriku saali selle suur laius. Idaküljele lisati uues lahenduses polügonaalne apsiid, millega külgnevad käärkambrid. Läänes on neljakandiline torn, sellega liituvad trepikojad jt abiruumid.
Kiriku eksterjööri ilmestavad nurgatornikesed ja dekoratiivsed tugipiilarid. Interjööris annavad tooni kahekorruselised väärid ja saledad metallsambad, mis kannavad avatud toolvärgiga lage.
Kiriku interjööri rikkusteks: altarimaal (1890 J. Köler), altarisein (1900, kavand G. Beermann), orel (1891, W. Müllverstedt). (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  Peterburi Arhitektide Seltsis korraldatud konkursi võitnud V. Schröteri projekti järgi veidi muudetul kujul 1882.-84. aastal., ehit.-meister G.Beermann.  W-torni ülaosa ja kiiver lisati aastal 1903. arh. G.Hellat; meister G.Beermann.</span>


source: A
code: 7081
name: Koolihoone Tartu, Puiestee 78, 1880.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik peafassaad koosneb keskrisaliidist ja kahest sümmeetriliselt paiknevast külgrisaliidist. Asjaolu, et maja alumise korruse fassaadielemendid on klaasitsistlkud ja teise korruse elemendid neogootilikud, võib viidata erinevatele ehitusetappidele. Hoovipoolses küljes on nn. hoovitrepikoda.
Hoone on punasest tellisest fassaadikatte, krohvitud sokli ja plekk-katusega.

Praegusel krundil paiknevad vanematest hoonetest veel Puiestee 80 ja 80a, ehitis Puiestee 78a pärineb 1960-aastatest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Puiestee 78 hoone ehitati linna krundile linna algkooli hoonena. Ehitise olemasolust pärinevad esimesed teated 1878.a. ning 1884.a. hoonete hindamisel märgitakse, et see oli uusehitis.</span>


source: A
code: 7082
name: Haiglahoone Tartu, Staadioni 48, 1878.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahe tiiva ja keskosaga kahekorruseline historitsistlikus stiilis ehitis. Eenduvad risaliidid asuvad hoone keskel ja külgosadel. Fassaad on kaetud rõht- ja püstvoodriga, mida ilmestavad kolmnurkviilud, kassetid akende all, profileeritud talaotsad, simsid ja karniis. Portaal on valgmikuga kahetiivaline uks, mille tiibades on liidetud klaasipinnad ja vana tahveldise elemendid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tartu Psühhiaatriahaigla avati praeguse Staadioni tänava lõpus 1878.aastal. Selle rajajaks ja esimeseks juhatajaks oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna kasvandik ja hilisem professor Eduard-Georg von Wahl.</span>


source: A
code: 7083
name: Elamu Tartus Tuule 1, 1926-1930 a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruselise ristkülikukujulise põhiplaaniga elamul on kõrge kivikattega viilkatus. Räästa all jookseb profileeritud karniis. Tänavapoolsel katuseküljel on kaldkatusega uuk ning kaarja kujuga katuseaken. Katuseaken on prosspulkadega jaotatud kuueks sektoriks. Esifassaadil on säilinud algupärane valgmikuga välisuks, mille ülemine raampuu on voluudimotiiviga kaunistatud. Hoone aknad ja välisuksed on profileeritud karniisiga krohviraamistuses. Hooviküljel on kaarja kujuga veranda, mille kohal rombimotiiviga kujundatud puitpiirdega rõdu. Veranda ees on terrass. Katusepinda ilmestab viilkatusega väljaehitis, mille viilul on kaarja kujuga aken. Kaaraken on prosspulkadega rombideks jaotatud. Väljaehitisest mõlemale poole jäävad kaarja kujuga katuseaknad, mis on analoogsed esifassaadil oleva katuseaknaga. Fassaadid on krohvitud pritskrohviga, eenduvad fassaadielemendid silekrohviga. 
Kinnistu on piiratud puitlipp-aiaga. Interjööri silmapaistvamaid elemente on rahvusromantilise kujundusega kamin.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tartu III linnaosas paiknev krunt nr 501 eraldati Andrei Feklistovile 1878. aastal. 1885.a. ostis krundi Carl Linno, järgmine omanik Robert Pohlmann müüs ilma ehitiseta krundi 1919. aastal Jaan Ilvesele. 1921. ostis J. Ilveselt Karl Jõks. Karl Jõks olevat olnud Vasula mõisavalitseja. Aastatel 1927-1930 ehitati Johann Ostrati projekti järgi krundile elamu. 1936.a. laiendati N. Kusmini projekti järgi esifassaadi väljaehitist. Pärast ümberehitust asus katusekorruse korterisse üüriliseks eesti etnoloog Gustav Ränk ning elas seal kuni Rootsi emigreerumiseni 1944. aastani. 1938.a. omandas maja Tartu Ülikooli professor Vassil Ridala. 1941 ja 1944 kasutati elamut sõjaväe haiglana. 1944.a. pommitamise ajal sai hoone lõunapoolne nurk tabamuse. Pärast sõda hoonet ei natsionaliseeritud, kuna ruumide suurus ei ületanud lubatud elamispinna normi.</span>


source: A
code: 7084
name: Tartu Raadi kalmistu Telleri kabel, 1794.a.
type: Kalmistu
alt_id: 208
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise kivist seintega ehitise murdkelpkatus on kaetud valtsplekiga. Katust ehib plekist obelisk, mille kõrval on metallist figuraalsed ehisdetailid. Erineva suunaga kaarjalt kujundatud katusepinnad annavad kabelile barokse ilme. Fassaadid on krohvitud ning lubivärviga värvitud. Katuseräästa all jookseb lai, erineteva profileeringutega karniis, sealhulgas hammaslõikeline karniis. Esifassaadi lahendus on sümmeetriline. Mõlemal pool kahetiivalist, plekiga kaetud ust on komposiitkapiteelidega pilastrid. Pilastrite vahel obeliskid. Kaotsi on läinud unikaalne puust nikerdatud medaljonraamistusega, loorberivanikutega ja leinasümboolikaga ukse kaarvälja kujundus. Ülejäänud fassaadid on lihtsad, ilma dekoorita, hoone nurgad on faasitud ümaraks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Jaani kogudus asutati linna kodanikkonna jaoks 1275.a. 23. veebruaril 1773.a. keelati vene keisrinna Katariina II ukaasiga kirikutesse ning linnades ja külades asuvatesse surnuaedadesse matmine. 1. mail 1773 kogunes linna magistraat eesotsas linnapea Gadebuschiga linna taha Raadi mõisa lähedal asuvale Jaamamõisa põllule ja valis välja Narva mnt äärse paiga maarahva kalmistu vastas. Sinna rajati Jaani kiriku saksa ja eesti koguduse kalmistud ning vene kiriku kalmistu. Vana- Jaani kalmistu kuulus saksa kogudusele. Raehärra J. F. Telleri perekonna kabel on ehitatud 1794. aastal.</span>


source: A
code: 7085
name: Tartu Raadi kalmistu C.Arraku kabel, 1903.a.
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neogooti stiilis kabeli seinad on ehitatud keraamilistest tellistest. Ristkülikukujulise põhiplaaniga hoone katuseviilud on laotud kõrgete astmeliste parapettidega. Esifassaadi viilust tõuseb neogooti stiilis torn, katuse nurkades on väiksemad tornikesed. Hoone katus on kaetud tsinkplekiga, räästa all on jõuline profileeritud karniis ning selle all erineva kujundusega simsid. Fassaadide nurkades on tugipiilarid, eenduva sokli ülaosa raamistab profileeritud simss.
Hoone ukse- ja aknaavad on laotud teravkaarse sillusega. Välisukse ja akende sepisvõrede kujunduses on kasutatud taimemotiive. Akende sepisvõrede alaosad on kujundatud lihtsavormilisena, ülaosas kaunistatud taimemotiividega. Kahetiivalise, metallist välisuks on alumiste tahveldiste keskosas on taimemotiiviga kaunistused, uksetiibade ülaosas ažuurne sepis. Ukse valgmik on kaunistatud samuti sümmeetrilise taimemotiivis sepisena, mille ülaosas paikneb puto.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärast Katariina II ukaasi kirikutesse ja linnades ning külades asuvatesse surnuaedadesse matmise keelustamise kohta, rajati 1773.a. Raadile Jaani kiriku saksa- ja eesti koguduste ning vene kiriku kalmistud. Eesti koguduse kalmistule maeti nii linna - kui ka maakoguduse liikmeid. 1841.a. valmis Jaani kiriku eesti kogudusele uus Maarja kirik Pepleri tänavale (kirik sai kannatada II Maailmasõjas). Maarja kirikusse kuulusid põhiliselt eesti maakoguduse liikmed. 1869.a. eraldus Jaani kirikust ka Peetri kogudus, kuhu kuulusid linnakodanikud. Kirik Puiestee tänavale valmis 1884.aastal. Raadi eesti koguduse kalmistu vanem osa anti Peetri kirikule. 
K. Arraku kabel Peetri kalmistul on ehitatud 1903. aastal.</span>


source: A
code: 7086
name: Tartu Raadi kalmistu Rauch-Seydlitzi kabel, 1895.a.
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neogooti stiilis kabeli seinad on ehitatud keraamilistest tellistest. Hoone viilud on kujundatud kõrgete profileeritud parapettidega, esifassaadi viilu tipus on neogooti stiilis torn. Hoone katus on kaetud tsinklekiga. Esifassaadi nurkades on tugipiilarid. Hoone ukse- ja aknaavad on laotud kaarsillusega. Tagaküljel on ümaraken. Sissepääsu ees on metalluks, mille tiibade alaosa keskmes on rosetid. Ukse valgmik ja aknavõred on kaunistaud sepistatud voluudimotiividega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Jaani kogudus asutati linna kodanikkonna jaoks 1275.a. 23. veebruaril 1773.a. keelati vene keisrinna Katariina II ukaasiga kirikutesse ning linnades ja külades asuvatesse surnuaedadesse matmine. 1. mail 1773 kogunes linna magistraat eesotsas linnapea Gadebuschiga linna taha Raadi mõisa lähedal asuvale Jaamamõisa põllule ja valis välja Narva mnt äärse paiga maarahva kalmistu vastas. Sinna rajati Jaani kiriku saksa ja eesti koguduse kalmistud ning vene kiriku kalmistu. Vana- Jaani kalmistu kuulus saksa kogudusele.
Vana-Jaani kalmistul paiknev Rauch-Seidlitzi kabel ehitati 1895. aastal.</span>


source: A
code: 7087
name: Tartu Uspenski kalmistu kabel-kellatorn, 1899.a.
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19.sajandil ehitatud matusekabeli pikihoonel ja kellatornil on pilastrilaadsed nurgaliseenid. Kahetiivalise, ümarkaarse valgmikuga puitukse juurde viib kõrge kivitrepp. Välisukse tuuleliist on kujundatud kapiteeliga pilastrina. Välisukse kohal on plekiga kaetud kaarjas varikatus, mille esikülge kaunistab voluudimotiividega sepis. Kellatorni luugid on kujundatud uksevalgmiku raamiga sarnaselt ümarkaarselt. Pikihoone kaarja ülaosaga aknaid ümbritseb krohviraamistus, raamistuse ülaosa on kujundatud teravkaarselt. Pikihoone ja tornikatuse all on profileeritud karniis, kõrge sokkel on raamistatud profileeritud simsiga, sokli ja akende vahelised fassaadipinnad on kujundatud vööna.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Tartu Uspenski kalmistu asub Raadi kalmistu edelaküljel Kalmistu tänava ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärast Katariina II ukaasi kirikutesse ja linnades ning külades asuvatesse surnuaedadesse matmise keelustamise kohta, rajati 1773.a. Raadile Jaani kiriku saksa- ja eesti koguduste kalmistu ning ka vene kiriku kalmistu. Kalmistul paikneb matusekabel-kellatorn. Kabelis asub arvatavasti krahvinna Sologubi haud. Kabel-kellatorn on rajatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7088
name: Raadi mõisa park peahoone varemega, 19-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisapark ja mõisa peahoone vare on käesoleval hetkel korrastatud. Park koosneb regulaarsest ja vabakujunduslikust pargiosast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Raadi mõisa (saksa k Ratshof) ajalugu ajalugu ulatub tagasi 13. sajandisse. Tollal kuulus mõis Tartu linnale (raele), kust sai mõis ka oma nime. 1584. aastal sai mõisast Poola kuninglik majandusmõis. Kui Lõuna-Eesti läks 1620. aastatel Rootsi alluvusse, omandasid mõisa Oxenstiernad. 17. sajandil oli mõis von Fersenite valduses. Peale Põhjasõda kinkis Vene keisrinna Katariina I mõisa kindral Bibikovile. Alates 1751. aastast kuni 1919. aasta võõrandamiseni oli mõis von Liphartide aadliperekonna omanduses. Esimese esindusliku peahoone püstitasid Liphardid 1783.a. (proj.autor prantsuse arhitekt Fanguet). Kompleksi kuulus neli hoonet: kõrge kelpkatusega ja nurgatornikesega, kõrgel soklil seisev barokne peahoone, madal vaheehitis, raskepärane eenduva keskrisaliidi ja kolmnurkviiluga kaunistatud maja ja veel üks väiksem juurdeehitis. 1841.a. ehitati kompleksi NW-osa ümber neorenessanss-stiilis, mõnedel andmetel itaalia arhitekt F.Botta projekti järgi. Ühendati varasemad ehitusosad ja kaunistati dekoorelementidega (kaaraknad, karniisid, 4-kandiline nurgatorn, lamekatuse serval kulgev balustraad). Hoone esindusruumid kulgesid amfilaadina, seinad olid teostatud mitmevärvilises scagliotehnikas, millele lisandusid stukklaed, seinamaalingud. 1901-1905.a. ehitati ümber lossi 2-kordne SO-osa, rajati renesansskuppel, galeriiga kuplialune raamatukogu, maalingute, peeglite ja kullatud stukkornamentidega rokokootuba. Tulemuseks oli uhke, ülipikk, rikkalike fassaadidetailidega osaliselt ühekorruseline ja osaliselt kahekorruseline hoone. Mõisa peahoone fassaadide seinapindu liigendasid arvukad pilastrid ja frontoonid, räästa äärt kaunistas balustraad, hoone keskosas kõrgus suursugune kuppel. Vasakpoolses osas oli von Liphartide matusekabel. Mõisas oli suur kunstikogu, paljud ülirikkaliku interjööriga ruumid olid mõeldud selle hoidmiseks. 1919. aastal von Liphartidelt võõrandatud mõisa kolis 1922. aastal Eesti Rahva Muuseum. Teises maailmasõjas põles mõisahoone 1944.a. augustis varemeteks. Muuseumi kogud evakueeriti. Sõja järgselt rajati mõisa lähedusse nõukogude sõjalennuväli, mis hõivas ka mõisasüdame. Peahoone varemed lammutati ühetasaseks ning muudeti lihtsa katusega laohooneks. Sellega lammutati hoone müüride mitmed kunstiväärtuslikud osad. 1980.a. lõpul sai Eesti Rahva Muuseum mõisasüdame tagasi lagunenud ja rüüstatud kujul. Ühekorruseliseks sõjaväelaoks ümber ehitatud peahoone oli vahepeal kaotanud oma katuse ja muutunud uuesti varemeteks. Mõisahoonet plaaniti taastada, kuid see ei ole realiseerinud. 1980-90. aastatel korrastati mõisapark ning restaureeriti piirdemüür koos klassitsistliku väravaehitisega (kinnismälestis reg nr 7089). Peahoone varemed on konserveeritud. Raadi mõisa pargi territooriumil, peahoone lähikonnas paikneb 11. saj. pärinev asulakoht (reg nr 12980).
Vanem, 18. saj. keskpaigast regulaarse planeeringuga pargiosa paiknes Raadi järve põhjakaldal, ümber mõisa peahoone. Järve suunas laskus terrassidena geomeetriliselt kujundatud trepistike ja parteritega regulaarpark. Peahoone põhjafassaadi ees oli  korrapärase kujuga väljak. Edasi põhjapoole  jäi vabakujuline looduspark, kus 1840-1842.a. toimusid pargi ümberkujundustööd, tuntud saksa pargiarhitekti P. J. Lenne kujundusprojekti alusel. 
20. saj. algul toimusid suured ümberehitused. Park ilmestus trepistike, balustraadide, aiavaaside ja muude väikevormidega. Terrasside kujundajaks oli M.v. Sievers.
1923.a. eraldati pargi kõrvale lagedale maa-ala Raadi dendropargile. 1925. aastast kuulus osa mõisast ülikooli põllumajandusosakonnale. Sel perioodil rajati professor Mathieseni juhendamisel vana pargiosa kõrvale lagedale väljale dendropark üliõpilastele õppebaasiks. 
Raadi mõisa pargile on koostatud pargi renoveerimisprojekt, kus on lähtutud algupärasest kujundusest. Osa kõnniteedest on kaetud sõelmekattega ja osa klombitud graniitkividega. Uusi üksikpuid ja puudegruppe on istutatud pärna alleedest piiratud murupindadesse. Raadi pargi ajalooline osa on keskmise liigirikkusega.</span>


source: A
code: 7089
name: Raadi mõisa väravahoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on klassitsistliku arhitektuuriga väravahoonega, millel esinevad stiilile tüüpilised detailid nagu kolmnurkfrontoonid, dooria sambad, sümmeetriataotlus. Kuigi üldjoontes järgib hoone algset arhitektuurset lahendust, esindavad üksikosad 1980. aastatele iseloomulikke lahendusi (nt kasutatud materjalid, akende ja uste profiilid-sõlmed jt detailid). Restaureeriti ka mõisa väravad ja müür.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Raadi mõisa väravahoone ehitati 19. sajandi I poolel. Arvatavasti sai hoone koos mõisa peahoonega kannatada  Teises maailmasõjas ja väravahoone varemed lammutati. 1980. aastate keskpaigas, kui hoonet taastama hakati, asus samal kohal nõukogudeaegne nn väravaputka. Väravahoone taastati fotode põhjal. Hoone ehitati kaevamisel välja tulnud vundamendile. Projekti koostas KRPI 1986. aastal, ehitasid Poola ehitajad 1980. aastate lõpus või 1990. aastate algul.</span>


source: A
code: 7090
name: Elamu Tartus Aleksandri 6, 1908.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kahekorruselise kivihoonega, mille Aleksandri tänava poole esifassaad on heledatest kahhelkividest, hoone teised fassaadid on krohvitud. Esifassaadi parempoolne hooneosa on tugevalt eenduv ning selle küljel asub juugendliku arnamendiga metallrõdu. Peasissepääs jääb vasakusse tiiba. Portaal ning selle kohal olev maja ainus ümarkaaraken jäävad heledasse krohvitud risaliiti, mis lõppeb frontooniga. Ka parema hooneosa kummagi korruse kaks akent on heledal krohvseinal. Krohvitud on ka hoone allosa, samuti on roosa krohviga ala katuse all, mida piirab alt valge karniis. Valge horisontaalne karniis on ka kahe korruse vahelisel seinapinnal. Risaliidi ning parema tiiva eenduva osa katusealustes nurkades on heledad joonia stiilis kapiteelide reljeefid. Hoone tagafassaad on heledalt krohvitud, katusel on kolme aknaga puidust ärkliosa. Hoonel tagaosas paistab sokkel, mille ülaserv on tellistega piiratud. Hoonel on plekk-kattega viilkatus.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Hoone asub Tartu linnas, Kesklinna linnaosas, Aleksandri 6.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on teadaolevalt ainsa kahhelkivihoonega Tartus, mis on ehitatud 1908. aastal elamuks.</span>


source: A
code: 7091
name: Elamu Tartus Kalevi 13, 1913.a.
type: Elamu
alt_id: 41k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Villa Kalevi 13 on heimatstiili üks esimesi näiteid Tartus, mis oli eeskujuks mitmetele Tartus Tammelinnas 1920. aastatel projekteeritud majadele. Hoone puhul on kasutatud kõiki heimatstiilile omaseid võtteid: erinevate seina- ja katusepindade mängu, efektseid sissepääsukujundusi rõdu, sammaste ja paraadtrepiga ning väikeste ruutudega ja varieeruvate suurustega aknaid. Kahekorruseline ehitis toetub kõrgele soklile, keskosa ilmestab kõrge trepp selle kohal asetseva sammastele toetuva rõduga. Külgosad eenduvad veidi ja neil on mansardkatus. Esimese korruse avarast vestibüülist viis trepp teise korruse magamistubadesse, alumisel korrusel olid eluruumid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartus, Kalevi ja Lille tänavate vahelisel alal, krundi sügavuses. Hoone esikülg on pööratud Kalevi tänava poole ning tagumine külg Tartu Loodusmaja pargi poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu Kalevi 13 laskis ehitada tollal Tartu üks tuntumaid arste Konrad August Pfaff. Hoone ehitati insener V. Kessleri 1913. aastal tehtud projekti järgi. Nõukogude ajal paiknes hoones Laste Luu- ja Liigesetuberkuloosi Sanatoorium, ka hiljem jäi maja kasutusse raviasutusena.</span>


source: A
code: 7092
name: Puitelamu Tartus Kalevi 17, 19-20.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kahekorruselise puit- ja kivikehandiga, liigendatud mahtudega hoonega. Hoonel on maakividest kõrge sokliosa, hoone põhimaht on kivi- ja puitmaterjalist. Fassaadi ilmestavad vertikaal-ja horisontaallaudise vaheldumine, dekoratiivse jaotusega aknad ja suurejooneline sissepääsuosa kivist trepistikuga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalevi 17 praeguse hoone vanimad hooneosad projekteeriti 1860. aastal, kui kinnitati projekt ühekorruselise kivimaja ehitamiseks. Praeguseni säilinud ristvõlvidega keldri ja kivist ühekorruselise kehandiga maja laiendati peagi ning 1872. aasta plaanil on (vaheilmakaari ära jättes) lõunaküljel veranda, lääneküljel ühe toa suurune puidust juurdeehitus ja väike eeskoda idaküljel. Veel enne 1897. aastat ehitati välja puidust teine korrus. 1897 ehitati tänavapoolsele välistrepile kolmeastmelisena seinad ümber (arh O. Schröder) ja lisati põhjaküljele trepp. Interjööris olid valdavad laudpõrandad, tapeet, kahhelahjud, laerosetid, nikerdustega tahveluksed ja laerosetid, millest enamus on tänaseks hävinud.
Hoonele on koostatud restaureerimisprojekt ja mitmed muinsuskaitse eritingimused, täpsemat kirjeldust ja ajaloolist kujunemist vt nendest.
Ajalooline õiend. 1994. Koostaja Maret Eimre, ARC Projekt.
Ülesmõõtmisjoonised. 1994. Koostaja ARC Projekt.
Muinsuskaitse eritingimused. 2004. Koostaja Reet Pulk-Piatkowska, Marksi Projekt.
Muinsuskaitse eritingimused. 2009. Koostaja Tiina Tuul, Arc Projekt.
Hoone restaureerimisprojekt. 2009. Koostaja Jelena Beljajeva, RTG Projekt.</span>


source: A
code: 7093
name: Puitelamu Tartus Kalevi 27, 19.saj. I p.
type: Elamu
alt_id: 59k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist oli  laudisega kaetud palkmajaga, mis esindab barokset ehitusstiili, millele  viitab jässakas maht ja kõrge mansardkatus. Lisandunud on klassitsistlikke detaile, millest on tänaseni säilinud kahetiivaline välisuks ja hammaslõikeline karniis. Praegu on hoone krohvitud nii sokliosas kui ka seinapindadel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone Kalevi 27 on ehitatud 19. sajandi I poolel, võimalik et 19. sajandi I poole algul. Hoone fassaadi muudeti 1937. aastal Artur Kirsipu koostatud projekti põhjal. Selle ümberehituse käigus said maja esi- ja külgfassaadid krohvkatte; esifassaadil varem kahe eraldi vintskapina paiknenud katuse väljaehitused ehitati kokku; katuse varasem kivikate asendati valtsplekiga., laudisega kaetud palkmajana. 1940. aastal valmis arhitekt Arnold Matteuse projekt, millega jagati esimese korruse suur korter kaheks; lisaks ehitati selle projektiga majja vannitoad ja lisati sissepääs hoone põhjaküljele. Nimetatud projektid on säilinud Tartu LV linnaplaneerimise ja maakorralduse osakonna arhiivis.
Veel 1937. aastal olid hoonel klassitsismile iseloomulikud kuue ruuduga aknad. Arvatavasti nõukogude perioodil vahetati majal aknad valgmikuga kahetiivaliste akende vastu, samuti paigaldati otsaviiludele, hooviküljele ja tiibehitisele kitsas laudis. Hilised on ka lõunapoolse otsakülje kaks uut ava, millesse paigaldatud aknad küll järgivad 19. sajandi raamijaotust, kuid on konstruktsioonilt ja materjalilt sobimatud. Sama kehtib ka mitme hoovipoolse akna kohta.</span>


source: A
code: 7094
name: Välisuks Tartus Kalevi 30 , 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 60k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalevi 30 on kahekorruseline L-kujulise põhiplaaniga hoone. Elamu põhjaküljel on valgmikaknaga kahetiivaline tahveluks. Ukse topeltraamiga valgmiku keskmise ristkülikukujulise klaasi servades on sümmeetriliselt prosspulkadega eraldatud kitsamad klaasiribad. Valgmik on klaasitud puitliistudega.
Ukse ülemised tahveldised on kaunistatud akantusemotiiviga, keskmised tahveldised rombiga, alumised tahveldised püstvagudega. Tahveldisi raamistavad puitnikerdusega dekoreeritud kreppliistud. Tahveldiste vahelised raampuud on kaunistatud palmett ornamendiga, mille kõrval on vanikud. Ukse väliskülje tuuleliist on valmistatud pilastrina, millel on kapiteelimotiiviga ülaosa. Ülemise raampuu küljes on profileeritud karniisikesed, alumise raampuu küljes laiad veeninad. Ukse väliskülg on kaetud paksu, rohelist tooni värvikihiga, värvkate on pleekinud, tugevalt pragunenud ja osaliselt koorduma hakanud (eriti vaskpoolne uksetiib).  Ukse sisekülje tahveldised on valmistatud lihtsamana. Välisukse vasakpoolse keskmise tahveldise sisse on lõigatud ava, siseküljel kinnituva postkasti tarvis. Sisekülje vasakpoolse uksetiiva keskosa on paigatud plekiga. Pleki peale on kinnitatud varasemalt kasutuses olnud lukk. Luku paigaldamisel on tuuleliistu keskosas tehtud sisselõige, käesoleval ajal seda lukku ei kasutata. Uksel on säilinud neli algupärast hinge, algupärast ukselinki ei ole säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalevi 30 hoone paikneb Karlova tänava ajaloolisel krundil nr 116. 1878 aastal  Parun Stalkenbergi tellimusel koostas maamõõtja R. Rech 1886.a. krundi plaani. Krundi suurus oli 392. 1899.a. ehitati hoonele peale II korrus. 1921.a. müüsid Stackelbergi pärijad krundi koos sellel oleva majaga Jaan Kübarale. 1929. aastal müüsid Jaan Kübara pärijad kinnistu prof Ludwig Puusepale. 1934. aastal ostis Ludwig Puusepp Juhan Kripsonile kuuluvast krundist nr 388 maa-ala suurusega 12,5 m², mis liideti krundiga nr 116.  Krundi plaani valmistas maamõõtja A. Joab.</span>


source: A
code: 7095
name: Puitelamu Tartus Kalevi 31, 19.saj. I p.
type: Elamu
alt_id: 61k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Karlova eeslinna kõige rikkalikuma väliskujundusega puitelamu. Hoovipoolne osa on ulatuslikult ümber ehitatud. Maja matkib ülesehituselt kesklinna klassitsistlikke kivist aadlielamuid. Keskrisaliidi moodustavad neli kannelüüridega ja joonia kapiteelidega sammast, mis  kannavad hammaslõikelist kolmnurkfrontooni. Hammaslõige ilustab ka räästaalust simssi. Laudvooder on sammaste vahel püstine, külgedel rõhtne, maja nurki tõstab esile rustika. Välisukse kohal on viieks jaotatud kõrge valgmik. Uks on kahe tiiva ning valgmikuga, mis on jagatud viieks väljaks, millest keskmine on suurem kui äärmised. Igat välja kroonib ümarkaarne lõpmik. Uksetiiva kaunistuse baasi moodustab lai liist, liigendatud ainult madalate vertikaalsete sisselõigetega. Kanneleeringu ja põimingutega uksereljeefi lamendus viitab järelklassitsistlikule langusajale tisleritöös.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maja ehitati 18. saj. lõpul ühekorruselisena, 19. saj. algul lisati ärklitoad ja muudeti fassaad klassitsistlikuks.</span>


source: A
code: 7096
name: Puitelamu Tartus Kalevi 47, 19.saj. I p.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rõhtpalkidest ehitatud ühekorruseline katusekorrusega hoone on hooviküljel osaliselt kahekordseks ehitatud. Viilkatusega hoone on ristküliku kujulise põhiplaaniga, hooviküljel paikneb väljaehitisena trepikoda. Rõhtlaudvoodriga kaetud esifassaadi keskosal on hammaslõikega kaunistatud kolmnurkfrotoon. Kahel pool frontooni on ärkliuugid vanemate kuueks ruuduks jaotatud akendega. Pööningut valgustab nii põhja- kui ka lõunaviilul paiknev kaaraken. Räästa all jookseb profileeritud katusekarniis, tänavapoolsel fassaadil akende all profileeritud simss. Akende ja uste ümber on profileeritud piirdelauad, nurgaliseenid on lihtsad. Hoone esifassaadil ja hoovikülje trepikoja seinal on säilinud algupärane lai profileeritud voodrilaud. Hoone otsakülgedel on säilinud algupärane püstlaudis. Esifassaadil on kaks välisust. Peasissepääsul on ehitusaegne kahe poolega ja valgmikaknaga puulõiketehnikas klassitsistlike ornamendimotiividega tahveluks. Teisel valgmikuga kahetiivalise ukse tahveldistel on rombimotiivid. Hoovipoolsed uksed on hilisemad. Hoone põhjapoolsele küljele on hiljem juurde ehitatud ühekorruseline hooneosa, mis on kaetud madala kaldkatusega. Interjööris on säilinud mantelkorsten-köök, peegelvõlvidega lagesid, algseid ühe- ja kahetiivalisi tahveluksi ja lauduksi sepisdetailidega, siseseinad on krohvitud, seintel valdavalt säilinud algupärased viimistluskihid, kohati väljapuhastatud maalingud. Trepikojas lihtne 20. sajandi algusest pärinev puittrepp.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. saj. I poolel ehitatud elamu paikneb Karlova eeslinnas. Ajalooarhiivis säilitatavas kinnistu toimikus on sissekanded krundi kohta alates 1836.aastast. Karlova mõisast eraldatud krunt nr 147 kuulus Hugo Dolfile. 1912.aastal koostati hoonele II korruse pealeehituseprojekt. Projekti täies mahus ei realiseeritud, hoone esifassad on säilinud ühekorruselisena.</span>


source: A
code: 7097
name: Puitelamu Tartus Kalevi 52, 19.saj. I p.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline pööningutubadega rõhtpalkmaja. Algselt olnud Karlova mõisa kärnerimaja, 1905.a. järel müüdud elamuks. Hooviküljel olnud trepikoda, millele 1930.aastate lõpul tehtud juurdeehitus. Hoonel on massiivsetel puittaladel laudadest aluskatus, mille peal keraamiline s-kivi katus. Katusekonstruktsioonide, sh aluslaudise seisund hea, katust on 2 aastat tagasi parandatud, aluskatus kaetud kividega, kivid ümberlaotud. Kivikate on paigaldatud lohakalt, vajab ümbertegemist, palju algupäraseid s-kive on katki. Hoonel on keldrid maakiviseinte ja puidust vahelagedega, seisund hea Fassaad kaetud rõhtlaudisega, akendel piirdeliistud, mis heas seisundis. Aknad on algupärased, rahuldavas, kohati halvas seisundis, vajavad remonti. Üks pööninguaken hoone põhjaküljel on hiljuti asendatud uuega Interjööris on säilinud algupärane diagonaallaudisega välisuks, siseuksed - 1 kahe poolega tahveluks messingist ja portselanist nuppkäepidemega, 1 poolega tahveluksed koos piirdeliistudega (5), põõnaga lauduksed (2), seisund hea; puidust sisetrepp hooviküljel, algsed laudpõrandad trepikojas, eeskojas jm., seisund hea. Eeskojas jm on säilinud algset krohvviimistlust. I korruse eluruumide seinad on kaetud hilisemate viimistluskihtidega, alates 1930.aastaist tapetseeritud. Pööningukorruse eluruumides seintel ja lagedel kasutatud kipsplaati. Hoovil hoonega üheaegne arhailine rõhtpalkkonstruktsioonis aidahoone, mille katus on halvas seisundis ja aluspalgid kohati pinnasesse mattunud - vajab korrastamist. Hoovil on kohati säilinud munakivisillutis ja kahelpool sissesõiduteed graniitpostid</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.sajandi esimesest poolest (või varasemast?) pärinev puitelamu.</span>


source: A
code: 7098
name: Puitelamu Tartus Tähe 7, 1907.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristküliku kujulise põhiplaaniga hoonel on väljaehitis tänava nurgal (algselt pood) ja hoovis (tagumine trepikoda). Maja katab madal viilkatus. Elamu akna- ja uksepiirded on kaunistatud rikkaliku saelõikes ornamendiga. Välisuste varikatused on rikkalikult dekoreeritud sepisega. Majas on neli korterit. Trepikoja laes on juugendlik maalitud ornament, seintel maalitud marmoreering. Kõik korteriuksed (4) on algupärased, sh on kolmel uksel säilinud algupärane käepide (uus käepide on 2. korruse lõunapoolsel uksel). Muistsed on ka trepikoja välisuste käepidemed ja fassaadil paiknevad uksekella nupud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Historitsistlik elamu on ehitatud 1907. aastal.</span>


source: A
code: 7099
name: Puitelamu Tartus Tähe 11, 1911-1920.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kahekorruseline historitsistliku puithoonega. Hoone on madalal maakivisoklil ja seda ilmestavad horisontaallaudis, rikkalik puitdekoor avatäidete piirdelaudadel, viilualustel, samuti tornehitis ja vahvärkimitatsioon.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Praegu Tähe tänav 11 aadressiga maja kandis ehitamise ajal aadressi Tähe tänav 1. Hoone vanem, Tähe ja Väike-Tähe nurgale jääv maht ehitati ajavahemikul 1911–1919. Majas oli toona kaks esinduslikku korterit, kummalgi korrusel üks viie toa ja verandaga eluase. Tänavaäärne kohvikuga juurdeehitus ja hoovipoolne kuuride tiib valmis 1923–1925 tollase linnaarhitekti Anatoli Podčekajevi projekti järgi. Juurdeehituse kohvipoe peal asus veel üks suur korter ja hoovitiivas kuuride kõrval majahoidja eluase. Nõukogude ajal jagati maja väikesteks korteriteks ja esimesele korrusele seati sisse raamatukogu. Maja restaureeriti 2004–2008. Endisest elamust sai hotell villa Margaretha nime all.</span>


source: A
code: 7100
name: Karlova mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on liigivaene, valdavalt kasvavad pargis pärnad, kuid endiseaegne struktuur on maastikus loetav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisamaad ostis Tähtvere mõisalt 1794. aastal Karl von Krüdener. Sel ajal asus praeguse mõisasüdame asukohal talupidamine. Koheselt ehitas Krüdener praeguse peahoone põhjapoolse mahu või osa sellest. Välistada ei saa ka võimalust, et põhjapoolne osa või pool põhjapoolsest mahust oli ehitatud juba talumajapidamise aegu ja Krüdener kohandas selle endale elamiseks. Igal juhul oli tegemist 18. sajandile iseloomuliku laudisega kaetud barokse mahuga ristpalkehitisega. 1805-1810 omandas Karlova mõis praeguse mahu: Krüdener ehitas senise peahoone ümber, lisades hoonet risti läbiva kivist risaliidi ja laiendades maja lõuna poole. Kahest põhimahust ja neid ühendavast vaheosast kompleks krohviti ja kujundati stiililiselt varaklassitsistlike kujundusvõtetega. 
Parki nimetatakse esmakordselt 1810. aasta hindamisaktis. 1839. aasta kaardil on näha regulaarpark, 1898. aasta kaardil vabakujuline park. 1928. aastal ostid mõisa ja pargi Tartu linn. 1930-1932 korrastati park Arnold Matteuse suuniste alusel. Ilmselt oli tegemist peamiselt teede ja pargiinventari uuendamisega.</span>


source: A
code: 7101
name: Karlova mõisa peahoone, 18-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tänane mõisahoone koosneb kolmest osast: barokse poolkelpkatusega lihtsakujuline kõrgel soklil krohvitud puitosa 18. saj. lõpust, 1805-1810 ehitatud liidetud uus hoone ja nende vaheline hooneosa. Algselt on kompleks olnud kaetud kivikatustega, tänapäeval valtsplekist katustega. Maja säilinud dekoor on valdavalt historitsistlik: ristkülikuliste akende kõrval maalingutega ümarkaarsete ja teravkaarsete akende imitatsioonid, ümartorn, müürisakmed, tornikesed, räästaalune romaani karniis. Interjööris on säilinud tahveluksi, vanu ahje, stukkdekoori ja hilisemate kihtide all seinamaalinguid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisamaad ostis Tähtvere mõisalt 1794. aastal Karl von Krüdener. Sel ajal asus praeguse mõisasüdame asukohal juba talumajapidamine. Koheselt ehitas Krüdener praeguse peahoone põhjapoolse mahu või osa sellest. Välistada ei saa ka võimalust, et põhjapoolne osa või pool põhjapoolsest mahust oli ehitatud juba talumajapidamise aegu ja Krüdener kohandas selle endale elamiseks. Igal juhul oli tegemist 18. sajandile iseloomuliku laudisega kaetud barokse mahuga ristpalkehitisega. 1805-1810 omandas Karlova mõis praeguse mahu: Krüdener ehitas senise peahoone ümber, lisades hoonet risti läbiva kivist risaliidi ja laiendades maja lõuna poole. Kahest põhimahust ja neid ühendavast vaheosast kompleks krohviti ja kujundati stiililiselt varaklassitsistlike kujundusvõtetega. Uued hoonemahud said klassitsismile omased viilkatused, vanas osas säilis barokne murdkelpkatus. 1828. aastal ostis halvas seisukorras mõisa Faddej Bulgarin, kes hooned kahe järgmise kümnendi jooksul renoveeris. Põhiosas säilis peahoonel vana kehand, uuenduskuuri tegi läbi maja viimistlus, omandades historitsistliku ilme. 1928. aastal ostis Tartu linn Bulgarinitelt mõisa ja pargi. 1928-1941 asusid mõisa peahoones haridus- ja kasvatusasutused (9. algkool, lastekodu, 2. lasteaed). II maailmasõja ajal oli hoone sõjaväe kasutuses, sel ajal lammutati veranda ja parki ehitati garaaž. Pärast sõda kuni 1996. aastani kasutas hoonet Tartu Õpetajate Seminar. Alates 1996. aastast on mõisa peahoone eraomanduses.</span>


source: A
code: 7102
name: Karlova mõisa värav ja piirdemüür , 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisamaad ostis Tähtvere mõisalt 1794. aastal Karl von Krüdener. Sel ajal asus praeguse mõisasüdame asukohal juba talumajapidamine. Koheselt ehitas Krüdener praeguse peahoone põhjapoolse mahu või osa sellest. Välistada ei saa ka võimalust, et põhjapoolne osa või pool põhjapoolsest mahust oli ehitatud juba talumajapidamise aegu ja Krüdener kohandas selle endale elamiseks. Igal juhul oli tegemist 18. sajandile iseloomuliku laudisega kaetud barokse mahuga ristpalkehitisega. 1805-1810 omandas Karlova mõis praeguse mahu. Kahest põhimahust ja neid ühendavast vaheosast kompleks krohviti ja kujundati stiililiselt varaklassitsistlike kujundusvõtetega. Hiljemalt sel ajal ehitati ka praegune maakividest müür ja tellistest portaal, mis kujunduselt järgisid peahoone varaklassitsistlikku laadi. 1828. aastal ostis halvas seisukorras mõisa Faddej Bulgarin, kes hooned kahe järgmise kümnendi jooksul renoveeris. Põhiosas säilis peahoonel vana kehand, uuenduskuuri tegi läbi maja viimistlus, omandades historitsistliku ilme. Ühtlasi ehitati historitsistlikud sakmed ka portaalile. 1928. aastal ostis Tartu linn Bulgarinitelt mõisa ja pargi. 1928-1941 asusid mõisa peahoones haridus- ja kasvatusasutused (9. algkool, lastekodu, 2. lasteaed). II maailmasõja ajal oli hoone sõjaväe kasutuses, sel ajal lammutati veranda ja parki ehitati garaaž. Pärast sõda kuni 1996. aastani kasutas hoonet Tartu Õpetajate Seminar. Alates 1996. aastast on mõisa peahoone eraomanduses.</span>


source: A
code: 7103
name: Karlova mõisa ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Elamuna kasutatav hoone Kalevi 63 on algselt olnud Karlova mõisa ait. Maja on ehitatud arvatavasti 19. sajandi keskel või teisel poolel, 1839. aasta plaanil hoonet veel ei ole. Hiljemalt 1925. aastast tegutses hoones värnitsavabrik. 1928. aastal ostis Karlova mõisa südame Tartu linnavalitsus, ühtlasi läks linnale ka endine aidahoone, mille rentniku A. Saraliga (värnitsavabrik Astra omanik) pikendas linnavalitsus rendilepingu. Hoone läks eravaldusse 1990. aastatel. 1997. aastal kohandati see kontorihooneks, 1998. aastal eramuks.</span>


source: A
code: 7104
name: Elamu Tartus Pargi 3, 1931-1933.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ruudukujulise põhiplaaniga ühekordne ärkliga elamu, mille põhiliseks arhitektuurseks elemendiks on kaheosaline astmega kelpkatus. Puitmajal on kõrge krohvitud sokkel, puitkehandit katab peente katteliistudega vertikaallaudis. Hoone suuremad aknad on 1930. aastate alguse kõrgmoe – funktsionalismi – kohaselt kolmese vertikaaljaotusega; nende vertikaalsed impostid on ebatavalise ja väga võluva kujundusega. Interjööris on säilinud hulgaliselt algseid elemente - kahhelahjud, uksed, trepp, sisse ehitatud puitpaneelidega kapid ja põrandad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pargi 3 eramu projekt valmis 1932, arhitektiks oli Adolf Käsper. Maja ehitati 1932–1933.</span>


source: A
code: 7105
name: Elamu-apteegihoone Tartus Tähe 20, 1924-1926.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on põhiosas ristküliku kujulise põhiplaaniga, hooviküljel on hilisem väljaehitus. Kolmekordne puithoone on krohvitud erineva tekstuuriga krohviga ja kaetud kõrge kivikattega segatüüpi katusega (osaliselt viilkatusega, osaliselt mansardkatusega).Korterite algsed aknad on olnud tiheda ruudustikuga nagu on säilinud üks hoovipoolne pööningukorruse aken. Säilinud on enamus algseid välisuksi ja trepikodade uksi, välja on vahetatud üks teise korruse korteriuks ja trepikojast apteeki viiv uks. Esimese ja teise korruse trepikoja ja trepi põrand on valatud dekoratiivbetoonist. Pööningukorruse laes paikneb harvaesinev klaasiga luuk, mis valgustab trepikoda. Pööningu korterita osa valgustab vana katuseaken.  Valatud dekoratiivbetoonist oli algselt ka apteegisaali põrand, mis nüüdseks on kaetud keraamiliste plaatidega. Apteegi osas on säilinud algne keldrisse viiv uks koos käepidemega. Ülejäänud uksed on nõukogudeaegsed. Säilinud on vana helehall kahhelahi ja roheline kahlitest soemüür, pliit on välja lõhutud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Juugendlik-heimatlike sugemetega romantiline elamu-apteegihoone projekteeriti ja ehitati vahemikus 1924–1929 (arh Anatoli Podčekajev). Esimesel korrusel asus ehitamise ajast kuni 2008. aastani apteek, ülemistel korrustel korterid.</span>


source: A
code: 7106
name: Puitelamu Tartus Tähe 26, 1910-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge soklikorrusega majal on peale soklikorruse kaks elukorrust ja katusekorrus. Maja on kaetud tsingitud plekist murdkelpkatusega. Nurgahoonena on maja Tähe ja Eha tänava nurk ära lõigatud ning läbistatud mõlemal elukorrusel aknaga; soklikorruse ava on tänaseks kinni laotud. Hoonel on hoovi pool kaks kolm kahekorruselist verandat ja kaks hoovipoolset trepikoda. Tähe tänava poolsed uksed ei ole algsed, need pärinevad kas EV  või nõukogude ajast. Soklikorruse poe uks ja luugid on möödunud kümnendist. Peatrepikoda paikneb Tähe tänaval. Peatrepikoja trepp on puidust, treitud pulkadega; korteriuksed on klaasitud tahveluksed. Säilinud palju algseid aknaid ja kõik akende piirdelauad koos konnakarbi kujulise karniisialuse kaunistusega. Verandade aknad on vahetatud algse prossijaotusega, kuid erineva profiiliga akende vastu (kahel verandal on algsed aknad). Uued kahekordse raamiga puitaknad (profiil erineb algsetest) on ka 2. korrusel peafassaadi keskosas ja Eha tänava poolsel 2. korruse korteril. Eha tänava poolse veranda ette on ehitatud sobimatu piirdega terrass.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Historitsistlik elamu-ärihoone Tähe 26 on ehitatud 1910–1914.</span>


source: A
code: 7108
name: Puitelamu Tartus Tähe 31, 1912-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on laudisega kaetud kahe põhikorruse ja kolmanda katusekorrusega palkelamuga. Hoonet katab madal kelpkatus. Tänava pool iseloomustab hoonet puitornamendiga varikatus ja keskne trepitorn. Tänava pool asub valgmikuga kahetiivaline klaasitud peauks. Hoovi pool paikneb lihtsate tahvelustega trepikojamaht ja arvukalt kaasajal lisandunud rõdusid ja terrasse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud aastatel 1912-14.</span>


source: A
code: 7109
name: Elamu Tartus Tähe 95, 1914-1920.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on põhiosas ruudukujulise põhiplaaniga ühekordne katusekorrusega villa. Nii põhiplaan kui ka mansardkorrus on tugevasti liigendatud, kusjuures detailid on allutatud üldmõjule. Hoone on väga terviklik ja kompaktne. Võrdselt hästi on läbi töötatud nii Alevi kui Tähe tänava fassaad. Aiapoolse vaate on algselt lahtise rõdu kinniehitamine muutnud mõnevõrra tuimemaks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maja ehitas ehitusmeister Fromhold Kangro 1914. aastal oma projekti järgi enda elamuks.</span>


source: A
code: 7110
name: Puitelamu Tartus Tolstoi 3, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline keskse trepikojaga ja nelja korteriga elamu on ühise tulemüüriga eraldatud L.Tolstoi tn. 1-st. Hoovipoolsel küljel on teine trepikoda, millest mõlemal pool asuvad I - II korrusel verandad. Hoonel on ühtne juugendlik fassaadidekoor, mis avaldub muuhulgas räästaaluses kaarjas karniisijoones. Kaarjalt lõpevad ka nurgapilastrid ja esifassaadil peaukse kohal eenduv erkeritorni katusekarniis. Geomeetrilise ornamentikaga konsoolidele toetuv erkeri väljaehitis on varikatuseks peauksele. Kunstilise taotlusega on teostatud juugendliku kujundusega avade piirdelauad, mida elavdab akende erinev dekoreeritud ruudujaotus. Valgmikaknaga ümarkaarjate dekoratiivsete detailidega kahetiivalisel välisuksel on säilinud algsed vasksed s-kujulised käepidemed. Välisuks on restaureeritud. Hoone otsaküljel on aknapiirdelaudade dekoor tagasihoidlikum. Hoovipoolsel küljel on verandadel tiheda, väikese ruudujaotusega aknad. Hoonel on algupärased aknad, ka vahetatud akende puhul on jälgitud identsuse põhimõtet. Hoone katus on kaetud tsingitud terasplekiga. Hoone fassaade katab profileeritud laudvooder. Esifassaadil on I korruse akende alused lauad välja vahetatud uute laudade vastu. Samuti on otsakülje alumised lauad vahetatud. 
Hoone trepikojas on lihtsa võrega puittrepp.  Korterite uksed on mustriliste klaasidega. 
Krundi piirdeks on puidust lippaed, tänavapoolsel küljel metallraamiga värav. Krundi haljastuseks on viljapuud, põõsad, madalhaljastus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veceslav Bulgarinile kuuluv mõisamaatükist kinnistu nr 1613 eraldatud krundi nr. 267A põlisrendi õigus kuulus alates 1911.a.Anna Mutsole. 1939.aastal müüb Bulgarin krundi A. Mutsole. Hoone on ehitatud aastatel 1907-1914.</span>


source: A
code: 7111
name: Puitelamu Tartus Tolstoi 20, 1912-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline ärklikorrusega korterelamu on arvatavasti projekteeritud ehitusinseneri M.F.Kangro poolt. Ristkülikukujulise põhiplaaniga hoone hoovipoolsel küljel on väljaehitisena kiilukujulise sisselõikega tagatrepikoda, Tolstoi tn. 16 poolsel küljel keraamilistest tellistest laotud tulemüür. Katust katab valtsitud tsingitud terasplekk. Algselt oli hoones neli viietoalist korterit. 
Esifassaadil on teise korruse osas kaks eenduvat polügonaalset erkerit, millest üks lõpeb juugendliku joonega katuseuugiga ja teine ümarkuplilise tornikesena. Tornikülgede aknde ülemised raampuud on ümarkaarse kujuga. Erkerite vahele jääb teisel korrusel väike sepispiirdega lodža. I - II korrust eraldab hammaslõikeline simss. Aknaid ja uksi dekoreerivad juugendliku kujundusega piirdelauad, nurgaliseenid on lihtsa kujuga. Fassaadid on kaetud profileeritud horisontaalse laudisega. 
Peasissepääsul on klaasruutudega tahveldatud kahetiivaline uks. Ukse kohal on valgmikaken. Akende framuugid on jaotatud mitmeks püstkülikuks, mis on omane juugendlikule kujundusele. 
Hoone algupäraselt säilinud interjöörielementideks on trepikoja seina ülaosas trafarettornament, lihtne puittrepi pulkvõre, vertikaalselt pikaksvenitatud kuusnurga motiivis kortertite välisuksed, siseuksed kaarja joonega tahveluksed, karniisiga valgetest glasuurpottidest ahi ja pliit ning ahjukapp, algupärane laudpõrand.
Krundi piirdeks on puitlippaed ja kõrge puitvärav tänavapoolsel küljel.</span>


source: A
code: 7112
name: Puitelamu Tartus Marta 2, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Palkidest ehitatud seinu katab suuremas osas algselt säilinud profileeritud voodrilaudis, mis on õlivärviga üle värvitud. W-külgsein on ehitatud tulemüürina, katust katab ehitusaegne tsingitud terasplekk. 
Historitsistlikest detailidest on säilinud veranda hoone edelanurgal. Veranda aknad on jaotatud  väikesteks ruudukesteks, aknad on klaasitud kitiga. Esifassaadil ja O-külgseinal on säilinud korrustevaheline puidust konsoolkarniis. Esifassaadil on algne juugendstiilis kahetiivaline, ülaosas klaasidega välisuks. Välisukse kohal on valgmikaken. Algsetest detailidest on säilinud katusekarniis, nurgaliseenid ning juugendlikud ukse- ja akna piirdelauad. 
I korrusel on säilinud algsed puitraamidega aknad. Akende ülaosa on jaotatud mitmeks püstkülikuks, mis on omane juugendlikule kujundusele.
Maja ette on istutatud hekk,  värav on ehitatud puitlippidest, hoovil madalhaljastus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehtatud aastatel 1907-1914 ning algselt olnud osaliselt ühe- ja osalt kahekorruseline. Säilinud on ehitusmeister M.F.Kangro poolt 1931. aastal koostatud projekt Viktor Koitmetsa puust elumaja ühekordsele osale II korra peale ehitamiseks.</span>


source: A
code: 7113
name: Puitelamu Tartus Õnne 33, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Palkidest ehitatud kahekorruseline elamu O-poolseks otsaseinaks on tellistest tulemüür, hoovipoolsel küljel kaks tagatrepikoda, neis W-poolne kiilukujulise sisselõikega. 
Hoone katuse keskosa markeerib katuseväljaehitise kolmnurkfrontoon, mille teostuses on kasutatud ümarkaarselt asetatud puitprusse ja erinevasuunalist kitsast puitliistude kombinatsiooni.
Esifassaadil kahe peasissekäigu kohal paiknevad algsed, rikkaliku voluudimotiiviga kaunistatud sepiskonsoolidel varikatused. Kahetiivalised välisuksed on kujundatud Tartule iseloomulikult juugendliku ümarkaarse vormina, ukse ülaosa on tihedalt klaasruutudeks jaotatud. Uste kohal on mitme püstküliku jaotusega valgmik. Välisuksed on heas seisukorras.
Akna framuugi ruudujaotus on samuti juugendliku kujundusega (tihedad püstkülikud). 
Aknaid ja uksi dekoreerivad juugendliku kujundusega piirdelauad, esimese korruse akende piirdelaudadel on kasutatud lukukivimotiivi. Nurgaliseenid on lihtsa kujuga, piirdelauad ja nurgaliseenid on tumerohelist tooni värvitud. 
Fassaadid on kaetud profileeritud horisontaalse laudisega. Fassaadid on helerohelist tooni õlivärviga üle värvitud. Fassaadilaudis ja piirdedetailid on restaureeritud ning on heas seisukorras.
Katuseräästa alused sarikaotsad on profileeritud. Katusekatteks oli algselt tsingitud terasplekk, praegu on kaetud eterniitplaatidega. Hoonele on laotud uued silikaattellistest korstnapitsidega korstnad. Interjööris on säilinud algne trepikoja puittrepp ja korterite puidust tahveluksed. Krundi piirdeks on plankaed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Eluhoone on ehitatud 1908. aastal, projekti autor ei ole teada.</span>


source: A
code: 7114
name: Puitelamu Tartus Õnne 35, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga hoone hoovipoolsel küljel on väljaehitisena kiilukujulise sisselõikega tagatrepikoda. 
I - II korruse akende alune pind on kaetud vertikaalse laudisega, akende vahelised pinnad on kaetud horisontaalse laudisega. Aknaid ja uksi dekoreerivad juugendliku kujundusega piirdelauad, nurgaliseenid on lihtsa kujuga. Fassaadid on kaetud profileeritud horisontaalse laudisega. Fassaadid on hiljuti helerohelist tooni õlivärviga üle värvitud. 
Katuseväljaehituste sarikaotsad on profileeritud, räästa all on dekoreeritud penn. Katust katab punast tooni värvitud valtsitud tsingitud terasplekk. 
Peasissepääsul on klaasruutudega tahveldatud kahetiivaline uks, säilinud on ukse algsed vasksed s-kujulised käepidemed. Ukse kohal on valgmikaken. Hilisem välisuks on lihtsama kujundusega tahveluks, mille kohal on valgmikaken. Välisuksed on heas seisukorras.
II korruse akende framuugid on jaotatud mitmeks püstkülikuks, mis on omane juugendlikule kujundusele. Krundi piirdeks on plankaed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kahekorruseline viilkatusega korterelamu on ehitatud aastatel 1907-1914. Säilinud on ehitusinsener A.Nossovi poolt koostatud „Theodor Lõhmuse elumaja juurdeehituse kavand” aastast 1936. Hoone idakülge planeeriti hoone juurdeehitus, mida täies mahus ei realiseeritud. Juurdeehitus teostati väiksemas mahus, ka ei ehitatud otsaseina tulemüürina. Säilinud on ka juurdeehitatva hooneosa trepijoonised.</span>


source: A
code: 7115
name: Puitelamu Tartus Õnne 37, 1907-1914.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga hoone hoovipoolsel küljel on väljaehitisena kaks tagatrepikoda, neist läänepoolne kiilukujulise sisselõikega. Maja paikneb Õnne ja Linda tänava nurgal, ajalooliselt asus alumisel korrusel kauplus, millesse pääses luukidega nurgauksest. Nõukogude perioodil on kauplus suletud ja äripind kasutusele võetud elamupinnana. Tänava nurgal on teise korruse osas erker, edasi kõrgub erker dekoratiivse kolmanda korrusena ning tipneb tornikiivri ja metallist tuulelipuga.
Hoone seinad on ehitatud püstpalkidest ning kaetud horisontaalse profileeritud laudisega. 
Algsetest välisustest on säilinud Õnne ja Linda tänaval nurgal paiknev kahetiivaline tahveldatud välisuks ja esifassaadil kahetiivaline juugendliku kujundusega, valgmikaknaga välisuks. Endine äriuks on juba aastakümneid suletud. Algselt olid hoonel juugendliku tiheda framuugijaotusega kahetiivalised aknad. Krundi piirdeks on plankaed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kahekorruseline viilkatusega korterelamu on ehitatud 1914 aastal.</span>


source: A
code: 7117
name: Puitelamu Tartus Kesk 16, 1910-1920.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Juugendlik kahekorruseline horisontaalse laudisega puithoone on ehitatud elumajaks. Hoone paikneb vahetult tänava ääres, seda ümbritsev aed algab maja otstest. Hoone lõunaküljel, esifassaadist paremal, on punastest tellistest tulemüür. Katusehari on esifassaadiga paralleelne. Hoonel on plekk-kattega viilkatus. Hoone asub madalal krohvitud sokliosal, peasissepääsu ees puudub trepp ning esifassaadi aknad on madalal. Hoone fassaadi liigendab katusealusel osal puidust horisontaalne profiilkarniis. Esifassaadil on juugendlik kahepoolne puituks, mille alumine osa on dekoreeritud puidulõikeliste detailidega. ukse ülaosas ümar ehisvõrega aken. Ukse kohal on sepistatud varikatus. Hoonel on juugendliku kujundusega aknad, enamik aknaid alt kahese ning ülevalt väikeseruudulise jaotusega. Esifassaadi parempoolselt küljel asuvad laiad ja suursuguse raamjaotusega juugendlikud aknad, mis ulatuvad ülejäänud hoonest kõrgema ärklikorruseni. Aknaid ümbritsevad juugendlike detailidega sandrikud ning raamistus. 
Hoovipoolne fassaad on liigendatud. mille keskmine osa koos sissepääsuga küljelt, ulatub ette.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Hoone asub Tartus, Karlova linnaosas, Kesk tn 16.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud Tartusse, Karlova eeslinna 1910-20ndatel.</span>


source: A
code: 7118
name: Tartu Aleksandri kirik, 1914-1915.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirik on monumentaalne vene modernstiili sugemetega ristikujulise põhiplaaniga hoone, mille välisdekoori projekteerimisel on lähtutud Vladimir-Suzdali vanavene kirikuarhitektuurist. Hoone on astmelise ülesehitusega, mitmekupliline, millele W-küljel liitub kõrge ja avara trepiga eeskoda. Välisukse ees on graniitastmetega kahepoolne trepp. Kirikut iseloomustavad detailid on peatrepi etiku paisutatud ümarsambad, kaarsillusega avad, püstvagudega simss, juugend- ornamendiga peatrepi võre, keskse paisutatud sambaga kaksik- ja kolmikaknad, akende krohvraamistus. Sisedekoor ei ole säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kahekorruseline kirik ehitati aastatel 1914- 1918 (arh V. Lunski). Peakirik õnnistati sisse 21. aprillil 1918. Kirik natsionaliseeriti 1940. a. Peale seda kasutasid seda laohoonena Tartu Ülikool ja Eesti Rahva Muuseum. Viimased suuremad restaureerimistööd kirikus olid seotud tornide viltuvajumisega. 1995. aastal tagastati kirik kogudusele. Kirik taaspühitseti 2003.a suvel.</span>


source: A
code: 7119
name: Elamu Tartus Aardla 3, 1935-1936.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Palkidest ehitatud hoone on pealt kaetud silekrohviga. Lubikrohviga kaetud seinad olid algselt värvitud helekollaseks, hiljem on seinad kaetud halli tooni lateks tüüpi värviga. Lamekatusega kahekordne villa on ruudukujulise põhiplaaniga, loodenurgal on elamuga liidetud garaaž,  esiküljel eenduv hooneosa. Esifassaadi ilmestavaks elemendiks on II korrusel asetsev metallist rõdupiire. Metallist reelingpiire ääristab hoone keskteljel peasissepääsu kohal olevat tsinkplekiga kaetud varikatust. Ehitusprojektis on planeeritud ehitada rõdu, kuid tegelikult ehitati varikatus, mida saab kasutada ka rõduna. Välisseina II korrusele on kinnitatud puitprussid, mis toetuvad reelingpiirde metalltorudele. Kujunduslikult moodustab see element lõunamaise pergola. Pööningukorrust markeerivad ümaraknad. 
Hoonel on tammespooniga kaetud välisuks, mis kinnitub algsetele hingedele. Säilinud on enamus ehitusaegseid puitraamidega aknaid, mis on õlivärviga valgeks värvitud. 
Hoone sisekujunduses on kasutatud palju tammepuitu. Tubades ja koridoris on tammest laudpõrandad. Esikut liigendab puidust kaarava. Esikus on sisseehitatud mööbel vihmavarjuhoidjaga, elektrikilbi tarvis on ehitatud puidust sileuksega kapp. Ruumide seinad on ülaosas krohvitud ja alumine pool kaetud tammespoon seinapaneelidega. II korrusele viib tammepuidust astmetega trepp, seinale on kinnitatud tammepuidust ümaravormilised käsipuud. Säilinud on tammespooniga kaetud sileuksed koos algsete ukselinkidega ja I korruse tubasid eraldavad laiad puitraamidega klaasitud voltuksed. Töökorras on algsed helehallide kahlitega kaetud ahjud ja kamin I korruse elutoas. Algselt ühepere elamuna kasutuses hoone on käesoleval ajal kaheks korteriks jaotatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arhitekt N.Kusmini poolt 1937.aastal projekteeritud 2-korruseline villa asub endise Ropka aedlinna serval. Hoone on projekteeritud Elmar ja Eeva Einasto tellimusel. Elamu ehitusprojekti joonised on säilinud Tartu LV planeeringute arhiivis.</span>


source: A
code: 7120
name: Ridaelamu Tartus Aardla 17, 1927-1928.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viilkatusega, sõrestikkonstruktsioonis puithoone välisviimistluse iseloomustavaks elemendiks on vertikaalselt paigaldatud lihtne hööveldamata puitlaudis. Laudade liitekohad on pealt kaetud kitsa katteliistuga. Esifassaadil on I ja II korrust eraldav lihtne simss. Ehitusaegsete välisuste kohal olev valgmikaken oli kujundatud juugendperioodile iseloomuliku diagonaalse prossijaotusega. 
Ridamajas kõrvuti asetsevad 4 korterit olid ühtse planeeringuga. I korrusel köök ja tuba, II korrusele oli elanikel endil võimalik välja ehitada magamistuba, mis jäi kõigis korterites algselt teostamata. Katusekorrus ehitati välja alles 1950-ndatel aastatel. II korruse sissepääsude tarvis ehitati elamu otstesse trepikojad. Iga korteri sissepääsu ette ehitati väike terrass ning iga korteri juurde kuulus aiamaa ja abihoone.
Hoone sissepääsudega esifassaad on kahekorruseline, tagumise fassaadikülje II korrus on ehitatud katusekorrusena. Tagumise fassaadi katuseküljele on erinevalt Matteuse algprojektist ehitatud katuseuugid. Algselt savikividega kaetud katus on hiljem asendatud eterniitplaatidega. 
Hoonel ei ole säilinud ehitusaegseid aknaid. Hoone siseruumides on säilinud algseid siseuksi koos piitadega, aknalaudu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ropka tööstusrajooni lähedal asuv, algselt neljast ridamajast koosnenud gruppi kuuluv hoone. Säilinud on kolm maja, millest Aardla 17 ja 19 asuvad ühel kinnistul. Hoonete valmimisaastad on 1929-1932. Projekti autoriks on arhitekt Arnold Matteus.  Hoone ehitusprojekt on säilinud, ümberehitusprojekt aga mitte. Võrreldes hoone ehitusprojekti ja 1964. aastast pärinevat inventariseerimisjoonist nähtub, et hoone aknad ja terrassipiirded ei valmistatud ehitusprojekti järgi.</span>


source: A
code: 7121
name: Ridaelamu Tartus Aardla 19, 1927-1928.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viilkatusega, sõrestikkonstruktsioonis puithoone välisviimistluse iseloomustavaks elemendiks on vertikaalselt paigaldatud lihtne hööveldamata puitlaudis. Laudade liitekohad on pealt kaetud kitsa katteliistuga. Esifassaadil on I ja II korrust eraldav lihtne simss. Ehitusaegsete välisuste kohal olev valgmikaken oli kujundatud juugendperioodile iseloomuliku diagonaalse prossijaotusega. 
Ridamajas kõrvuti asetsevad 4 korterit olid ühtse planeeringuga. I korrusel köök ja tuba, II korrusele oli elanikel endil võimalik välja ehitada magamistuba, mis jäi kõigis korterites algselt teostamata. Katusekorrus ehitati välja alles 1950-ndatel aastatel. II korruse sissepääsude tarvis ehitati elamu otstesse trepikojad. Iga korteri sissepääsu ette ehitati väike terrass ning iga korteri juurde kuulus aiamaa ja abihoone.
Hoone sissepääsudega esifassaad on kahekorruseline, tagumise fassaadikülje II korrus on ehitatud katusekorrusena. Tagumise fassaadi katuseküljele on erinevalt Matteuse algprojektist ehitatud katuseuugid. Algselt savikividega kaetud katus on hiljem asendatud eterniitplaatidega. Korterites on säilinud ehitusaegseid siseuksi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ropka tööstusrajooni lähedal asuv, algselt neljast ridamajast koosnenud gruppi kuuluv hoone. Säilinud on kolm maja, millest Aardla 17 ja 19 asuvad ühel kinnistul. Hoonete valmimisaastad on 1929-1932. Projekti autoriks on arhitekt Arnold Matteus.  Hoone ehitusprojekt on säilinud, ümberehitusprojekt aga mitte. Võrreldes hoone ehitusprojekti ja 1964. aastast pärinevat inventariseerimisjoonist nähtub, et hoone aknad ja terrassipiirded ei valmistatud ehitusprojekti järgi.</span>


source: A
code: 7122
name: Elamu Tartus Elva tn. 3, 1924-1927.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Elva 3 maja on elavalt liigendatud mahtudega ja kõrgete kivikatustega heimat stiilis puitelamu. Tammelinna selleaegsetele ühe korteriga elamutele iseloomulikult paikneb sissepääs hoone nurgas. 1920.-1930. aastatele iseloomulikult on majal triibustatud laudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Projekti ühe korteriga elumaja ehitamiseks valmistas arh Anatoli Podcekajev 1923. aastal Ivan Abarenkov i tellimisel, kes hoone ka katuse alla viis. Maja ehitati riikliku ehituslaenu abil. 1926. aastal  muudeti hoone uue omaniku Aleksander Lukksepa soovil projekti veranda osas. Algse projektiga võrreldes muutus veranda laiemaks ja sügavamaks ning kinniseks, saades aknad. Maja valmis lõplikult 1929. aastal.</span>


source: A
code: 7123
name: Elamu Tartus Elva tn. 13, 1924-1927.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Elva 13 maja oli elavalt liigendatud mahtudega ja kõrge kelpkatustega heimat stiilis krohvitud puitelamu. Tollastele Tammelinna kahe korteriga elamutele iseloomulikult paiknes hoone peasissepääs esifassaadi keskel. Peasissepääsu tõi esile eenduv sammastega portikus, mille katusel asus rinnatisega rõduorv. Projektis olnud varikatuse ümarad sambad ehitati ruudukujulise läbilõikega. Eriti kaunis ja haruldase kujundusega meisterdati kahetiivaline peauks, mille kumbagi poolt ehtis hobuseraua kujuline vaniku motiiv.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Projekti Eduard Kirsi tellimusel valmistas arh Anatoli Podcekajev 1923. aastal. Projekti muudeti 1924, muutus eelkõige akende ja uste kujundus ning köögi-teenijatetoa asetus ja köögitrepi paiknemine (arh A. Podcekajev). Juba 1927. aastal oli hoone omanik Nikolai Veiderpass. 1927. aastal ehitati köögitrepikoja tagaküljele ins M. Edenbergi projekti põhjal puitviimistlusega ühekordne puukuur. 1936 ehitati arh Nikolai Kuzmini projekti kohaselt nimetatud puukuurile peale teine korrus ja viimistleti köögitrepi-puukuuri maht maja üldise viimistlusega sarnaselt ehk krohviti.</span>


source: A
code: 7124
name: Elamu Tartus Elva tn. 15, 1924-1927.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kõrge kelpkatusega, kahekorruseline krohvitud püstpalkehitis. Hoone välisarhitektuuri iseloomustavad erineva pinnfaktuuriga dekoratiivselt kujundatud (algselt värvimata) krohvpinnad, tiheda raamistusega puitaknad, aknaid ümbritseb reljeefse dekooriga krohvraamistus. Hoone fassaadifrondis on keskteljel taanduv sissepääsuosa stiilse kivitrepi, algupärase betoonplaatidest põranda ja puitdekooriga ornamenteeritud välisuksega (algselt aaderdatud) ning teise korruse osas rõduorv, 1920. aastatele iseloomuliku geomeetrilistes vormides rõdurinnatisega. Tänavajoonel lihtne, betoonpostidega puidust piirdeaed. Hoone lõunaküljel, esimese korruse osas, on polügonaalne väljaehitus. Säilinud on enamus algsest kehandist, osaliselt plaanilahendus ning kunsti- ja arhitektuuriväärtuslikud detailid. Sisearhitektuuris oli väärtuslik keskne trepihall puidust poolkeerdtrepi ja hästi säilinud algupäraste trafarettmaalingutega. Detailidest algupärased puitaknad koos originaalsulustega ja 1920. aastatele iseloomulikud art deco-liku jaotusega puidust tahveluksed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis asub Tartus, Tamme linnaosas, Elva tänaval, Tamme staadioni vahetus läheduses.</span>


source: A
code: 7125
name: Tartu Maarjamõisa kliiniku hoone Puusepa 2, 1914-1915.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 39k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline hoone on ebakorrapärase H-kujulise põhiplaaniga ja liigendatud fassaadidega. Hoone keskosas kulgeb peakorpusega risti korpus, mille tagaosas on põhikorpusega paralleelne väiksem hooneosa. Peakorpus on pikk, kitsas ehitis, mille esifassaadil on kesk- ja külgrisaliidid. Risaliite lõpetavad atikad, millel on stukkdekoor - rippvanikud, tilgutimotiivid. Hoone heledat tooni krohvipinnad on kaunistatud rustikaga, akende vahel on puhta vuugiga tellispinnad. Akende kohal on tellissillused.
Lõunaküljele jääb hoovikülje puidust väljaehitis. Akendest osa on säilinud algupärastena, mis on restaureeritud, osa aknaid on uuendatud algupäraste eeskujul. Kahetiivaline valgmikuga peauks on uuendatud, ukse kohal on sepiskonsoolidele toetuv plekist varikatus. Hoone katus on kaetud valtsitud tsinkplekiga. Peaukse ees oleval platsikesel paikneb mälestussammas prof. Ludvig Puusepale. Viimasele on pühendatud ka tahvel peaukse kõrval. Teisel pool ust paikneb mälestustahvel prof. Voldemar Vadile. Krundi on piiratud tsementpostidele kinnitatud puitaiaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kliinikuhooned projekteeriti 1911. a. ülikoolile antud Maarja mõisa maade territooriumile. Esialgse projekti koostas kliinikutele Rudolf von Engelhardt. Säilinud on hoonete plaanid, kuid mitte fassaadijoonised. Selle projekti alusel koostas ülikooli arhitekt Pavel Nikitin lõpliku projekti. Siseruumide jaotus tehti ülikooli professorite (prof. M. Rostovtsev jt.) osavõtul. Projekteeriti kaks (väikeste erinevustega) sarnast hoonet - üks haava-, teine sisehaiguste haiglaks. Kliinikuhoone valmis 1915. aastal.</span>


source: A
code: 7126
name: Tartu Maarjamõisa kliiniku hoone Puusepa 6, 1914-1915.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 39k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline hoone on ebakorrapärase H-kujulise põhiplaaniga ja liigendatud fassaadidega. Hoone keskosas kulgeb peakorpusega risti korpus, mille tagaosas on põhikorpusega paralleelne väiksem hooneosa. Peakorpus on pikk, kitsas ehitis, mille esifassaadil on kesk- ja külgrisaliidid. Risaliite lõpetavad atikad, millel on stukkdekoor - rippvanikud, tilgutimotiivid. Ühel külgatikal tõrvikumotiivid, mida ühendab vanik. Hoone heledat tooni krohvipinnad on rusteeritud, akende vahel on puhta vuugiga tellispinnad. Akende kohal on tellissillused. Lõunaküljele jääb hoovikülje puidust väljaehitis. 
Akendest osa on säilinud algupärastena, mis on restaureeritud, osa aknaid on uuendatud algupäraste eeskujul. Kahetiivaline valgmikuga peauks on uuendatud, ukse kohal on sepiskonsoolidele toetuv plekist varikatus. 
Hoone katus on kaetud valtsitud tsinkplekiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kliinikuhooned projekteeriti 1911. a. ülikoolile antud Maarja mõisa maade territooriumile. Esialgse projekti koostas kliinikutele Rudolf von Engelhardt. Säilinud on hoonete plaanid, kuid mitte fassaadijoonised. Selle projekti alusel koostas ülikooli arhitekt Pavel Nikitin lõpliku projekti. Siseruumide jaotus tehti ülikooli professorite (prof. M. Rostovtsev jt.) osavõtul. Projekteeriti kaks (väikeste erinevustega) sarnast hoonet - üks haava-, teine sisehaiguste haiglaks. Kliinikuhoone valmis 1915. aastaks. Hoone on põhjalikult restaureeritud 2018. aastal ning säilitab oma algse funktsiooni meditsiiniasutusena.</span>


source: A
code: 7127
name: Elamu Tartus Kreutzwaldi 6, 1932.a.
type: Elamu
alt_id: 44k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pearõhk Alvar Aalto projekteeritud elamus  oli siseruumide funktsionaalsusel, olles nii oma aja kui ka kaasaja seisukohalt väga hästi toimiva lahendusega. Aalto projekti keskne element on juba varasemal perioodil üldjoontes visandatud kombinatsioon terve elutoa laiusest lintaknast ja sellest allpool asetsevast kaminast. Fassaadid on projekteeritud siseruumidest lähtuvalt, omades seetõttu küllalt eriilmelisi aknaid. Hoone tänavapoolsel küljel lisanduvad bergalo ja garaaž. Hoone fassaadid on valged, vundament hall, avatäited helehallid. Interjööris domineerib samuti hele koloriit: valged seinad ja helebeežid uksed. I korrusel on männilauast lakitud põrandad, II korrusel värvitud laudpõrandad. Hoones on kasutatud Aalto enda kavandatud ja teisi Arteki toodetavaid mööbliesemeid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Funktsionalistlikus stiilis elamu on ehitatud Soome arhitekti Alvar Aalto 1932. aastal valminud projekti järgi. Hoone omanik oli Tartu Ülikooli maateaduse professor August Tammekann ja tema soomlannast abikaasa Anna Irene. Professor Tammekann oli 1920. aastate algul Tartu Ülikoolis maateadust õpetanud Helsingi ülikooli professor J. G. Granö õpilane. Pärast Teist maailmasõda villa riigistati ja muudeti korterelamuks. 1994. aastal tagastati maja endiste omanike pärijatele, kellelt ostis hoone Turu ülikool.
Elamu restaureeriti aastatel 1999-2000 vastavalt arhitekt Alvar Aalto algsele projektile. Restaureerimisprojekti arhitekt oli Aalto objektide restaureerimisele spetsialiseerunud arhitekt Tapani Mustonen. Juba 1930. aastate keskel valmides ei vastanud elamu täpselt Aalto projektile, olles mõnevõrra lihtsustunud. Ekspluatatsioonis oli algusest peale probleemiks vett läbi laskev lamekatus, mis pärast Teist maailmasõda muudeti kelpkatuseks.</span>


source: A
code: 7128
name: Tähtvere mõisa peahoone, 1912.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Heimatstiilis hoone fassaade kujundavad ebasümmeetrilised liigendused, vahelduvad vahvärkosad, ovaalaknad, kitsad kõrged aknad ja tavamõõtmetes aknad. Peafassaadil on vahvärgiga viil ja sammastele toetuv kassettpiirdega rõdu. Osaliselt on säilinud algsete akende raamid, peauks on koopia ajaloolisest uksest. Interjööris on säilinud algne trepp, mitmed algsed siseuksed, suures osas ka algne plaanilahendus. Interjööri kujundus on nõukogudeaegne.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tähtvere mõis asutati keskajal piiskopi mõisana, teateid on alates 1515 a. 19. saj. algusest kuni riigistamiseni oli von Wulffide suguvõsa valduses.
Praegu õppehoonena kasutatav hoone ehitati 1913. aastal arh Robert Pohlmanni projekti põhjal Tähtvere mõisa härrastemajana. Hoone ehitati osaliselt varasema mõisahoone müüridele. Nõukogude ajal kolis hoonesse Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut, 1984. aastal valmis kõrvalhoone Valve Pormeistri projekti järgi. 1994. aastal liitus instituut Eesti Põllumajandusülikooliga ning käesoleva ajani tegutseb hoones ülikool.</span>


source: A
code: 7129
name: Tähtvere mõisa vana peahoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viilkatusega hoone paikneb Emajõe ürgoru reljeefil ja seetõttu on hooviküljel kahekorruseline, teisel küljel kõrge soklikorruse tõttu kolmekorruseline. Maja on ehitatud maakivi-ja tellissoklile maakivist ja tellistest. Nõlvapoolsel küljel on soklikorruse aknad uuendatud, kuid müüritises võib märgata vanemate kaarsillusega avade jälgi. Fassaadi keskteljel paikneb paraaduks, selle ees asus kolmnurkviiluga etik, praeguseks on see asendatud rõduga. Ukse ees on graniitrepp, trepi ees munakivisillutis. Paraaduks on valgmikuga kahetiivaline sambamotiividega uks. Selle külgedel on vanema raamistusega trepikojaaknad. Aknad on suurendatud ja raamid uuendatud. Vanimad aknaraamid pärinevad 1960-ndatest aastatest. Majale on tehtud juurdeehitisi viilukülgedele ja tagakülje soklikorrusele.
Siseruumides on säilinud pööningul massiivse  mitmeosalise korstna osad, trepikoja klaasitud ja tahveldatud siseuks koos lengidega, osa laiadest laudadest eeskoja põrandat ja fragmendid puust trepivõrest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tähtvere mõis asutati keskajal piiskopi mõisana. 19. sajandi algusest kuni 1920 kuulus von Wulffide suguvõsa kätte. Käesolev vana peahoone on ehitatud 19. sajandil, hiljem kasutusel teenijatemajana.</span>


source: A
code: 7130
name: Tähtvere mõisa valitsejamaja, 19.saj. I p.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandi I poolel ehitatud kahekordne ristkülikukujulise põhiplaaniga elamu, mis on pööratud viiluga Fr. R. Kreutzwaldi tänava poole. F. Tuglase tn poolsel küljel on väljaehitisena puust veranda, tagaküljel puust nõukogude perioodi eeskoda. Verandal on rombikujuliste klaasidega aknad ning klaasuks. Hoonel on valged lubivärviga markeeritud nurgaliseenid ja valge vöö viilukülgedel. Katuse all kulgeb profileeritud karniis, kusjuures poolkelba all viiludel on karniis puust. Viiludel on madal ümarkaarne nišš, millesse on paigutatud nõukogudeaegne aken. Eluruumide aknad pärinevad nõukogude ajast. Akende ümber on valged krohviraamid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa valitsejamaja on ehitatud 19. sajandi I poolel.</span>


source: A
code: 7131
name: Tähtvere mõisa ait-kuivati, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on oja kaldale ehitatud mitmeosaline ja mitmefunktsiooniline kõrge kiviehitis, mida algselt kasutati ait-kuivatina. Maakividest ja tellistest krohvitud seinu ilmestavad liseenid, tjuudorkaarega nišid koos selle sees oleva ristküliku kujulise niši ning ülaosas oleva rombikujulise nišiga. Oja poole on suunatud kolme samba ja kolmnurkviiluga portikus. Hoonel on nõukogude ajast pärinevad aknad ning kahetiivalised uksed (väravad). Ka eterniitkatus pärineb nõukogude ajast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tähtvere mõisa ait on ehitatud 19. sajandi II pooles.</span>


source: A
code: 7132
name: Tähtvere mõisa tallid piirdemüüriga, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tähtvere mõisa laut-tall (2 hoonet) koos piirdemüüriga on ehitatud 19. sajandil Tähtvere mõisa majanduskompleksina. Hooned ja piirdemüür on ehitatud maakivist ja tellisest, krohvitud. Hoonete müürid on dekoreeritud simsside, liseenide, kaarsilluste ja ringrosettidega. Fr. Tuglase tänava poolse hoone otsaseinal on väheesineva elemendina krohvis markeeritud varikatus ja selle all kaarsillusega pseudosissepääs. Hoonete avatäited on nõukogudeaegsed, praeguseks katusekatteks eterniit. Tänavaäärsel müüril on ülaosas krohvitud simss ja liseenid. Müüri Fr. Tuglase poolsel küljel paikneb kaarsillusega väravaava, milles on nõukogudeaegne värav (suletud).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tallid on ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7133
name: Elva raudteejaama peahoone, 1900-1903.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk ristkülikukujulise põhiplaaniga ühekorruseline, poolkelpkatusega rõhtpalkehitis, mis kaetud profileeritud laudisega, fassaadidekoor iseloomulik 19. sajandi lõpu historitsistlikele jaamahoonetele, keskosal mõlemal küljel puitlõikeornamendiga dekoreeritud fassaadiviilud.
Ootesaali asukohta tähistab eksterjööris keskviil mõlemal pikiküljel. Dekoori põhiraskus on koondatud viiluväljadele – püstsete ja rõhtsate ehislaudade kombineerimise varal saavutatud vahvärk-efekti süvendavad vertikaalelementidelt lähtuvad kaldtalad, mis toetavad sügava räästa all pikalt väljaulatuvaid pärliniotsi. Mõlema pikikülje keskviilu kaunistab täiendavalt ümaraken, pseudobalustraad ja viilu tipus asetsev saelõikeornamendiga kolmnurkne sirm. Viiluvälju katva püstlaudise alumine serv on kujundatud hambulise karniisina. Hoone tagaküljel on akende all säilinud püstlaudisega ehispinnad, mida piiravad külgmiste avaraamistuslaudade soklini ulatuvad pikendused, ja akende allääres saelõiketehnikas teostatud kaunistused. Samal küljel kulgeb seinal akende allääre kõrgusel profileeritud rõhtliist. Katuseräästas on ääristatud profiilliistuga, räästanurkades ilutsevad tagurpidi liiliat meenutavad rippdetailid. Sarika- ja pärliniotsad on kunstipäraselt tahutud, nurkades ning pikikülgedel asetsevad püstsed faasitud ehislauad. Aknad ja välisuksed ning tellistest korstnaotsad on sekundaarsed.  							
Ootesaalil on glasuuritud tsementplaatidega kaetud põrand ja krohvseinad, millel osaliselt sekundaarne vineerviimistlus. Kahest eri kõrgusel asetsevast profiiläärisega peegelvõlvist koosnev lagi annab tunnistust, et ootesaali praegune suurus on saavutatud omal ajal kahe kõrvutiasetseva ruumi ühendamisel. Vaheseina kunagist asukohta tähistab peegelvõlve teineteisest eraldav profileeritud tala, mis toetub kolmele nikerdatud kaldtugedega postile. Sisemised välisuksed on algsed – kahepoolsed klaasidega tahveluksed. Ootesaali avaneb trellitatud kassaluuk, küttekehaks on ümmargune plekkahi.	
Teiste ruumide interjöör on vähenõudlikum ja enamasti sekundaarselt viimistletud. Osaliselt on säilinud algsed profileeritud tahveluksed. Ruumiplaneeringut on algsega võrreldes märgatavalt muudetud – ehitatud kinni avasid, lisatud ja eemaldatud vaheseinu. 
20. saj esimesel veerandil, tõenäoliselt 1920ndate alguses, pikendati algselt tunduvalt lühemat hoonet mõlemasse otsa lisatud juurdeehitistega, pidades kinni ehitise algsetest kujunduspõhimõtetest. Originaalgabariite tähistavad püstlauad hoone mõlemal pikiküljel. lmselt saavutas ka ooteruum just siis oma praeguse suuruse. Pärast seda on jaamahoone siseplaneeringut vähemalt kahe ümberehituse käigus – nõuk. perioodil ja 1990ndatel – märkimisväärselt muudetud. Nõuk. ajal rajati ka ehitise põhjapoolsesse otsaseina täiendav (vasakpoolne) ukseava. Välisavadel olid algselt (ka pärast mahukat laiendust) ehissirmid, hoone kõigil külgedel rõhtliist ja kõigi akende all samasugused ehisväljad, nagu praeguseks üksnes tagaküljel säilinud.						
(Eesti raudteearhitektuuri inventeerimine,  kunstiteaduse üliõpilased Martin Jänes ja Urmas Oja . Tall. 2004)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud tüüpprojekti järgi 1889  a nn. kroonuhistoritsismi stiilis, hiljem laiendatud.</span>


source: A
code: 7134
name: Elva raudteejaama tööliste elamu, 1900-1903.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline puitelamu, mis välisilmelt järgib Elva raudteejaama peahoone arhitektuuri ja koos viimase ning ülejäänud abihoonetega moodustab tervikliku miljööväärtusliku hoonetekompleksi. Hoonel on säilinud algupärane rõhtlaudvooder, algupärased aknapiirded stiilsete puitdekoorielementidega, algupärased aknaraamid sulustega, katuse ja seinte põhikonstruktsioonid, interjööris peegelvõlvlaed, algupäraseid siseuksi ja muid väärtuslikke detaile. Hoone juurde kuuluvad elamuga samas stiilis puukuur ja välikäimla ning aed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tööliste elamu on ehitatud 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 7135
name: Elva raudteejaama abihoone, 1900-1903.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, hästi proportsioneeritud kelpkatusega puithoone, mille fassaadid kujundatud eri tüüpi profileeritud fassaadilaudisega. Ehitise seinapind on dekoratiivselt esile tõstetud vahvärgi abil liigendatud lõikudeks ja horisontaalvöönditeks. Räästaalune seinavöönd on vooderdatud kalasaba-, keskmine rõht- ja alumine püstlaudisega. Keskvööndit eraldab madalaimal asuvast peenelt profileeritud rõhtliist. Nurkades ja pikikülgede keskel asetsevad profileeritud puitpiilarid päädivad kapiteelitaoliste nikerdatud ehisdetailidega. Katuseräästast ääristab peenekoeline puitpits. Sissepääsuava perroonipoolsel küljel. Lai ukseava on suletud, aknad hilisemad.
(Eesti raudteearhitektuuri inventeerimine,  kunstiteaduse üliõpilased Martin Jänes ja Urmas Oja . Tall. 2004)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1901–03 a</span>


source: A
code: 7136
name: Elva kirik, 1920.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Gootikast inspireeritud väikest punastest tellistest hoonet ilmestab väheldane oktagonaalne telkkiivriga konsooltorn. Peasissepääsu ehisviiluga kroonitud teravkaarse portaali kaarevälja kaunistab Taaveti tähe modifikatsioon. Pikiseinu liigendavad teravkaarsed aknad ja nendevhelised liseenid. Idaosas liitub pikihoonega väheldane ristkülikukujuline koor, mille kahel pool tillukesed abiruumid. Silindervõlvilise puitlaega ülilihtsa interjööri aktsendiks on kuningate kummardamise teemaline vitraaž (Dolores Hoffmann, 1995) altariosas.
(Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arhitekt Arved Eichhorni (1879-1922) projekti järgi valminud kirik sai katuse alla enne Esimest maailmasõda, sisetööd lõpetati 1920.(Eesti Arhitektuur)</span>


source: A
code: 7137
name: Elva pritsimaja, 1907.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Osaliselt kahe, pritsikuuri poolt ühekordne puithoone. Otsas 4-korruseline voolikukuivatamistorn. Hoone hoovipool mitmed juurdeehitised. Kaetud viilkatusega. Aknad pikad ja kitsad. Säilinud ka tulekustutustehnika ruumid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitati 1907. Oma algusaatakümnetel oli Vabatahtlik Tuletõrje Selts Elva suurim ja tegusaim seltskondline organisatsioon.</span>


source: A
code: 7138
name: Apteegihoone-elamu Elvas Kesk tn.35, 1900-1910.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline katusekorrusega puithoone, paremal küljel ühekorruseline juurdeehitus, hooviküljel kahekorruseline klaasakendega aiale avatud puitveranda. Elamul on viilkatus, mis kaetud katuseplekiga, fassaadidel horisontaallaudis. Tänavaküljel kõrgem keskosa fassaadiviiluga ja äripääsud.</span>


source: A
code: 7139
name: Elamu Elvas Pargi 32, 1920-1930.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline mansardkatusega puitelamu, kummalgi hooneküljel kahekorruseline verandamaht. Aknad 1920. aastatele iseloomuliku ruudujaotusega ja verandaaknad tiheda dekoratiivse ruudujaotusega, profileeritud fassaadilaudis, lihtsad aknapiirded.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1920ndatel.</span>


source: A
code: 7140
name: Elamu Elvas Pargi 34, 1920-1930.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline mansardkatusega puitelamu, esiküljel fassaadiviil, kummalgi hooneküljel kahekorruselised verandamahud. Aknad 1920. aastatele iseloomuliku 6-osalise ruudujaotusega, verandaaknad lõunaküljel tiheda dekoratiivse ruudujaotusega, profileeritud fassaadilaudis, lihtsad aknapiirded.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu on ehitatud 1920ndatel.</span>


source: A
code: 7141
name: Elamu Elvas Pargi 38, 1920-1930.a.
type: Elamu
alt_id: Aj.31K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike kelpkatusega ruudukujulise põhiplaaniga ühekorruseline elamu, mille esiküljel sissepääsu ees polügonaalne verandamaht. Fassadid kujundatud dekoratiivselt vaheldumisi püst- ja rõhtsa laudisega, võrdlemisi suured 12 ruuduks jaotatud aknad on iseloomulikud funktsionalismile. Hoonel on terasplekist katus, sissepääsu ees algupärane betoontrepp.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1930ndatel.</span>


source: A
code: 7142
name: Elamu Elvas Jaani 10, 1920-1930.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline mansardkatusega elamu, tänavafassadi keskosal murdkelpfrontoon, millel dekoratiivne püstlaudis. Hilisemate ümberehituste käigus on fassaadide arhitektuurset ilmet  lihtsustatud ning akende raamijaotust ja kuju muudetud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu on ehitatud 1920ndatel.</span>


source: A
code: 7143
name: Elamu Elvas Jaani 14, 1920-1930.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike kahekorruseline puitelamu, millel kõrge murtud kelbaga mansardkatus. Fassaadikelbal väike ovaalne pööninguaken. Kummalgi hooneküljel veranda, millel säilinud dekoratiivse raamijaotusega algupärased puitaknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu on ehitatud 1920ndatel.</span>


source: A
code: 7144
name: Elamu Elvas Turuplatsi 1, 1920-1930.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kahekorruselise puithoonega. Hoone mansardkatuse keskosas eendub esifassaadil kolmnurkviiluga väljaehitis. Põhjapoolsel küljel paikneb puidust trepikoda. Hoonel on säilinud algupärane maht ja osaliselt puidust välisvoodrilaudis. Remontööde käigus on välja vahetatud aknad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis paikneb Elva linna keskosas. Hoonest lääne poole jääb kaubanduskeskus parkla ja juurdepääsuteedega. Hoonest põhja ja lõuna pool on madaltihe hoonestusala. Krundil on viljapuuaed ja abihoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elva linna hakkas elu tulema eelkõige aastatel 1886-1889 ehitatud Tartu-Riia raudteega. Turuplatsi tänav asub linna keskosas, mida hakati korrastama ja haljastama 1920. aastatel. 1920-1930 ehitati muuhulgas ka Turuplatsi 1 asuv elamu.</span>


source: A
code: 7145
name: Elamu Elvas Supelranna 25, 1920-1930.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone kahekorruselisele põhimahule liitub edela osas ühekorruseline veranda. Puithoonet katab poolkelpkatus. Hoonel on säilinud algupärane maht ja osaliselt algupärane puitdekoor.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis Asub Elva linnas, Verevi järve idakaldal. Hoonet ümbritseb kõrghaljastus, mistõttu on mälestise vaadeldavus piiratud. Hoone paikneb krundi põhjaosas, krundi sügavuses. Hoonest lääne poole jääb mälestis Elmu Elvas Supelranna 27, 1920.-1930. aastad (reg-nr 7146).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi lõpul ja 20. sajandi alguses hakkas Elvast kujunema hinnatud suvituspaik ning Verevi järve äärde kerkis Tartu Ülikooli professorite suvilate piirkond, mida hakati kutsuma professorite linnaosaks. 1920-1930 ehitati teiste hoonete hulgas ka Supelranna 25 asuv suvemaja.</span>


source: A
code: 7146
name: Elamu Elvas Supelranna 27, 1920-1930.a.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahekordne, lihtsa ristkülikukujulise põhiplaaniga, ühe trepikoja ja väikese keldriga puitfassaadiga korterelamu. Hoonel on poolkelpkatus, katusepind on liigendatud nii algupäraste kui ka hiljem lisatud ärklitega. Hoone keskosas asub eenduv puitpostidele toetuv mahukas veranda, mille külgedel on säilinud algupärane ruudustikku moodustav dekooratiivne laudis, sissepääsul on säilinud ajastuomane veranda sakmeline kujundus. Maja põhiosa vundament on maakivide ja telliskivide segu, neid on omavahel kombineeritud. 1950. aastatel lammutati hoone mõlemast küljest trepikoda-verandad. Mälestisel on säilinud algupärane ehitusmaht, ehituskonstruktsioonid ja osaliselt ajastuomane dekoratiivne puitdekoor. Kortermaja oli ilmselt algselt jaotatud kaheksaks korteriks, millest vahepealsetel aastatel ehitustegevuse käigus sai kaksteist pisemat üürikorterit. Hoone siseselt on toimunud palju ümberehitusi ning midagi algupärast säilinud ei ole.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Elvas Verevi järve idakaldal, Tartu maantee ääres. Hoonet ümbritseb kõrghaljastus, mistõttu sõiduteelt on mälestise vaadeldavus piiratud. Hoone paikneb kõrgemal liivasel seljandikul, mis langeb järve suunas. Hoonest ida poole jääb mälestis Elmu Elvas Supelranna 25, 1920.-1930. aastad (reg-nr 7145).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi lõpul ja 20. sajandi alguses hakkas Elvast kujunema hinnatud suvituspaik ning Verevi järve äärde kerkis Tartu Ülikooli professorite suvilate piirkond, mida hakati kutsuma professorite linnaosaks. 1920-1930 ehitati teiste hoonete hulgas ka Supelranna 27 asuv korterelamu.</span>


source: A
code: 7147
name: end. prof. Afanasjevi suvila Elvas Järve tn.1, 1905-1908.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 249K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Verevi järve ääres asuv suvila on 2-korruseline murdkelpkatusega hoone. Kujunduses on tunda juugendi ja heimatkunsti mõju. Välisilme loovad punasest kivist katusepinnad, erineva kuju ja jaotusega aknad, seinte vahvärksõrestik ja krohvipinnad ning kõrged korstnad. Hoonel on sale vaatetorn. Järvepoolne rõdu ehitati pärast Teist maailmasõda kinni. Algne sisekujundus, mille väärtuslikumaks osaks olid kohalike motiividega laemaalingud (autoriks V. Aleksejev), on hävinud.
(Eesti arhitektuur. IV. 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Suvemaja, mis kuulus algselt professor V. Afanasjevile ehitati 1905-1908. Alates 1947. aastast asub hoones lastekodu.</span>


source: A
code: 7149
name: Elamu Elvas Vapramäe 22, 1920-1930.a.-d
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike kahekorruseline puitelamu, millel murdkelpkatus, esiküljel kahekorruseline veranda, millel aknad tiheda, dekoratiivse raamistusega. Hoonel on algupärane vormkivikatus, fassaadipinnad kujundatud vaheldumisi rõhtsa ja vertikaalse profileeritud voodrilaudisega, stiilse kujundusega aknapiirded ja luugid.  Sissepääs koos puitsambale toetuva eeskojaga asub hooviküljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1920-ndatel.</span>


source: A
code: 9195
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 567
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme lõunaosa on suuremalt osalt hävitatud keldrite ehitamisega. Keldrist ja piirdeaiast põhja poole jääv kalmeosa on kaetud murukamaraga, selle all tunda kive. Kalme idaosa on mõnevõrra kõrgem, selle äärel on vallina suuri raudkive. Kalmel kasvab kolm vahtrat, neist kahe idapoolserva vahel on ligikaudu 1,5 m läbimõõduga umbes 25 cm sügavune lohk, mis on arvatavasti kunagine keldriase. Kalmele on veetud juurde põllukive.Kalme algseid mõõtmeid on ülalkirjeldatud kahjustuste tõttu raske kindlaks teha. Passi koostamise ajal, 1977. aastal, olid kalme säilinud, keldrist põhja poole jääva osa ligikaudsed mõõtmed: põhja-lõuna suunas 8-10 m, ida-lääne suunas 9-10 m. Kirjeldatud ala tõusis ümbritsevast maapinnast 30-40 cm kõrgemale. Sööditüki mõõtmed olid aga ülaltooduist tunduvalt suuremad. Kalme omaaegset ulatust lõuna suunas näitab  talu aias keldrist ca 2 m lõuna poole ulatuv kamardunud astang, mis tõuseb ümbritsevast pinnast 25-30 cm kõrgemale. Astangu lõunaserv on kaarjas, tema ulatus ida-lääne suunas ligikaudu 10 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme paikneb endise jaotuse järgi Tartumaal, Laiuse kihelkonnas. Kivikalme reg nr 9195 asub teistest Tirma küla kalmetest, mälestised reg nr 9196-9199, paarsada meetrit ida pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on ligikaudselt dateeritav I at – II at algusega. Kalmet on kirjeldanud H. Moora 1921. a Laiuse kihelkonna kirjelduses. Hiljem on kalme lõunaosale rajatud kelder.  H. Moora 1921. aasta Laiuse kihelkonna kirjelduse andmeil (käskkiri Ajaloo Instituudi arhiivis, lk.35) olid kalme mõõtmed järgmised: N-S 23,5 m, O-W umbes 15 m, kõrgus 25-35 cm, kusjuures arvestatud oli ka keldrite alla jäänud kalmeosa. Mälestisele on koostanud passi 1977. a oktoobris arheoloog K. Jaanits (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 9210
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 563
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Tartumaal, Laiuse kihelkonnas. Kivikalme paikneb Vaimastvere-Laiuse teest (nr 14145) ligikaudu 370 m põhja pool avatud maastikul. Kivikalme edela pole jääb mälestis Asulakoht reg nr 9208 ja mälestis Kivikalme reg nr 9211.</span>


source: A
code: 7150
name: Elamu Elvas Vapramäe 24, 1920-1930.a.-d
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline katusekorrusega ja osalt kahekorruseline puitelamu (suvila). Hoone põhiosal on viilatus, kõrgemal kahekorruselisel hooneosal murdkelpkatus, mis praegu kaetud eterniidiga. Hoovipoolsel otsaküljel kahekorruseline veranda millel aknad tiheda raamijaotusega. Hoonel on algupärased kujundatud tellispitsiga korstnad, räästa sarikapead on kujundatud. Hoonel on kaks algupärast välisust, millest hoovipoolsel säilinud originaalviimistlus. Fassaadidel kitsas profileeritud rõhtlaudvooder, avatäited on algupärased, omapärase 5-9 osalise raamijaotusega, avadel lihtsad profileeritud liistust piirdelauad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu on ehitatud 1920ndatel.</span>


source: A
code: 7151
name: Elamu Elva-Peedul Veski 1, 1920-1930.a.-d
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pooleteist korruseline puitelamu millel kõrge kaldega poolkelpkatus, fassaadidel lihtne rõhtlaudvooder, aknad 1920. aastatele iseloomuliku kuue- ja kahekasosalise raamijaotusega, küljel tiheda raamijaotusega akendega veranda</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu ehitusaeg jääb 1920-30ndatesse.</span>


source: A
code: 7152
name: Elamu Elva-Peedul Veski 16, 1920-1930.a.-d
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pooleteist korruseline viilkatusega elamu, fassaadid kaetud rõhtlaudvoodriga, külgfassaadil kelbaga katuseuuk ja ühekorruseline veranda. Aknad on algupärasded, 1920. aastatele iseloomuliku 5- osalise ruudujaotusega. Hoone asub laskuval reljeefil tal on kõrge sokliga keldrikorrus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitusaeg jääb 1920-30ndatesse.</span>


source: A
code: 7153
name: Peedu-Nuti vesiveski hoone 1, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 251K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike poolkelpkatusega veskihoone, mis tõenäoliselt rajatud 19. sajandil. Seinad kaetud rõhtsa voodrilaudisega, varasem laastukatus kaetud eterniidiga. Säilinud on hoone algupärane maht ja proportsioonid, põhjaküljele tehtud 1960. aastail sobimatu juurdeehitus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski hoone on ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7154
name: Peedu-Nuti vesiveski hoone 2, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 251K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline rõhtpalkseintega veskihoone, mille jõepoolne tiib kaetud poolkelpkatusega, läänepoolne kõrgem osa iseseisva viilkatusega. Hoone asub vahetult Peedu jõe kaldal, varem oli jõepoolse osa alla juhitud veskikanal. Veski sisseseade on osaliselt säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski hoone on ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7155
name: Peedu-Nuti villaveski hoone 3, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline viilkatusega hoone mis asetseb tõusval reljeefil, kõrgel maakivisoklil, kaetud rõhtlaudvoodriga, akendel lihtsa vormiga ehisraamstus, läänepoolsel tagaküljel kahe poolega lauduks sarnases raamistuses. Küljel väike eeskoda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Villaveski hoone on ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7156
name: Peedu-Nuti vesiveski ait-ladu Oru tn.1, 19-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Savist välisseintega keskmise suurusega aidahoone, millel viilkatus, esiküljel kaks obadustega varustatud välisust ja katuse osas ärkliväljaehitus ning hooviküljel veranda. Ärklikorrust on kasutatud elukorrusena. Hoone on kõrgel maakivisoklil, esiküljel veskikividest trepp.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski ait-ladu on ehitatud 1920ndatel aastatel.</span>


source: A
code: 7157
name: Peedu-Nuti vesiveski omaniku elamu Oru tn.2, 20.saj.
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline kõrge viilkatusega krohvitud kivihoone, ehitatud tõenäoliselt 1920.aastail. Lihtne arhitektuurse kujunduseta krohvfassaad, aknad ajastule iseloomuliku ruudujaotusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vesiveski omaniku hoone on ehitatud 1920ndatel aastatel.</span>


source: A
code: 7158
name: Alatskivi mõisa peahoone, 1880-1885.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 508
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone neogooti väliskuju jäljendab mõneti Briti kuninglikku Baimorali suveresidentsi (1853-55, arhitekt W. Smith) Šotimaal. Osalt 1-, osalt 2-korruseline, ebasümmeetrilise põhiplaani ja siluetiga loss. Maalilist muljet rõhutavad arvukad eri kõrgustel paiknevad nurgatornid, samuti risaliidid ning teise korruse akende astmikfrontoonid. Esifassaadi ilmestab suur palkon, mis kujundatud sakmikrinnatisega tornilaadsetest tulpadest. Hoonel on suhteliselt rikkalik krohvdekoor: tornidel mašikuliitaolised karniisid, profileeritud korrustevahelised simsid jne. Tähelepanu väärib detailide kõrgekvaliteediline viimistlus (vundament vooderdatud graniitplaatidega, astmikfrontoonide ülaosa laotud tahutud dolomiitplokkidest jne). Esindusruumid asuvad esimesel korrusel, mitmed neist on stiilsete interjööridega: läbi kähe korruse ulatuv hall, mis kujundatud sammasrõdu ja kahe erakordselt suure kaminaga, avar korintose sammastega klassitsistlikus laadis saal, tumedate puitpaneelidega neorenessansi maneeris pildigalerii ja söögisaal, neobarokse dekooriga salong, trepivestibüül, kabinet hallist vasemat kätt jne. Säilinud on hulgaliselt kõrgekvaliteedilist tisleri- ja stukitööd (Tartu, osalt Riia meistritelt), esinduslikke historitsistlikke kaminaid ja ahje, ühes põhjatiiva ruumis maalitud kahlitest (18. saj. II poolest) soemüür. Teisel korrusel on peamiselt elu-ja külalistetoad.
(A. Hein. Eesti Arhitektuur. IV. (Tallinn "Valgus" 1999))</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>16. sajandi keskel rajatud Alatskivi mõisat on ürikutes esimest korda nimetatud 1601. aastal (Hof Alleskiue). Varaseim teadaolev mõisahärra oli Johann Wrangeli, hiljem on mõisat korduvalt pärandatud, kingitud ja renditud. Viimasteks omanikeks on olnud Stackelbergid ja Nolckenid. Luunja parun Arved von Nolcken laskis aastail 1880-1885 ehitada praeguse härrastemaja. Eeskuju olevat ta võtnud Inglise kuninganna Victoria Sotimaal olevast residentsist - Balmorali lossist. 
1921. aastal mõis riigistati. Seal on aja jooksul tegutsenud Alatskivi Kõrgem Algkool (1920-1929), piirivalve Peipsi jaoskonna staap, masina-traktorijaam ja Alatskivi aiandussovhoos.</span>


source: A
code: 7159
name: Alatskivi mõisa piirdeaed väravaehitisega, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 508
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väravaehitis on väike krohvimata tellishoone, mis kaetud kõrge kelpkatusega. Hoone nurgad on alaosas ümardatud, historitsismile isleoomuliku arhitektuurse vormistusega. Keskel on läbiv, ristvõlviga ja tellissillustega väravaava. Algne sepisdetailidega massiivne putvärav on kaduma läinud, säilinud on väravahinged. Peahoone esist väljakut ja pargiosa piirav piirdeaed on ca 1,8 -2,4 m kõrgune lõhutud maakividest piirdemüür lubimörtseotisel. Nõlvadel on müürid laotud astangulisena. Müürid on osaliselt kaetud S-kivist kaldkatusega, kaldega sisekülje suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1880. a-tel.</span>


source: A
code: 7160
name: Alatskivi mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 508
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ulatusliku pargi 860 ha) mõjukus baseerub vahelduval pinnareljeefil, mille moodustavad Alatskivi ürgorg ja seda ümbritsevad vallseljakud  Peahoone esist pargiosa (2,1 ha) piirab madal kivimüür. Säilinud on üks kahest väravahoonest. 
Lossi ees on avar muruplats koos ringteega. Säilinud ei ole esialgne teedevõrk ja lossi ees kasvanud kolm jalakat. Lossi esise muruväljaku keskel on Eesti Telefilmi poolt filmivõteteks rajatud mittetöötav purskkaev.
Peahoone terrassilt avanevad maalilised vaated Alatskivi järvedele (Lossi- ja Veskijärv) ja nn. Hirveaiale. Lossi taga on madala müüriga ümbritsetud muruplats. Kunagi on see ala olnud kujundatud musterpeenardega
Säilinud on alleedega ääristatud teedevõrk. Lossi lähiümbruses olev teedevõrk ei ole säilinud. Ratsutamistee ääres on alles pärnaallee, tamme- ja sanglepaallee. Parunite teeks kutsutud sissesõiduteed ääristab topelt rida pärnasid, mis algab kahekordse ringina kasvavate pärnadega. Lambatee ääres on regulaarsed ruudukujuliselt istutatud grupid harilikest pärnadest. 1997. a. on Hirveaiast kirdesse rajatud tammeallee ja kaseallee.
 Varem on pargis olnud paviljone ja skulptuure (sh. Belvedere Apollo pronkskoopia, mis 1937. a-st on Tallinnas Kadriorus). 
Lossist eemal läheb park üle parkmetsaks, pargi üht osa nimetatakse Hirveaiaks.
Koos teisel pool järve asuva linnamäe ja umbes 1,5 km W pool paikneva Kalevipoja sängiga moodustab lähem ümbrus Alatskivi maastikukaitseala.

Pargis on nahkhiirte elupaigad. Aastatel 1999-2008 leiti pargis  9 liiki nahkhiiri. Leitud liigid Alatskivi pargis on põhja-nahkhiir,  veelendlane, pruun-suurkõrv, tiigilendlane, hõbe-nahkhiir,  pargi-nahkhiir, suurvidevlane, kääbus-nahkhiir, pügmee-nahkhiir.  (allikas: Matti Masing „Eesti parkide nahkhiireline väärtus detektor-uuringute põhjal”, 2009)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>18. saj II poolel on lossitagustel terrassidel asunud barokse kujundusega park, millest on tänaseni säilinud väga tihedalt kasvavad vanad pärnapuud ning järvede poole laskuv reljeef.
Arved von Nolceni poolt ehitatud lossi ümbrus kujundati 19.saj lõpul vabakujulise maastikupargina, lossi tagune ala musterpeenardega.
1980ndatel on parki tehtud uusi istutusi, mis ei arvestanud varasemat pargikompositsiooni.</span>


source: A
code: 7161
name: Alatskivi mõisa tallid, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandist pärinevad krohvimata tellistest tallihooned, mis moodustasid varem suurema, osalt kahekorruselise hoonetekompleksi. Praegu on paremini säilinud kolm siseõue ümber orienteeritud hoonet, millel säilinud osaliselt kinniehitatud lukukividega kaaravad ja massiivne räästakarniis. Külgmisel hoonel on põhimahust kõrgem nurgapaviljon, mis kaetud kelpkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tallid on ehitatud 19. sajandi viimasel veerandil.</span>


source: A
code: 7162
name: Alatskivi mõisa juustukelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike kõrge poolkelpkatusega majandushoone, millel otsaviilud krohvimata sõrestikkonstruktsioonis, krohvitud tellistäitega. Seinad on maakivist, nurgad, räästakarniis ja kaarsillused tellistest. Hoonel on kivikatus.</span>


source: A
code: 7163
name: Alatskivi mõisa pesuköök, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suurem mõisa majandushoone, mille seinte alaosa laotud maakivist, seina ülaosa ja karniis ning otsaviilude ülemine kolmandik tellistest. Mõlemal otsaviilul on massiivsed karniisiga telliskorstnad, lisaks üks samasugune telliskorsten katuseharjal. Avade kuju ja raamijaotust on kohati muudetud. Hoonel on tsementkivikatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pesuköök on ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7164
name: Alatskivi mõisa ait-kuivati, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur historitsistlik puhta vuugiga maakivihoone. Kaetud S-kivi viilkatusega, millel tellistest eenduvad profileeritud räästakarniisid. Katusel väikesed vintskapid. Hoone nurgad ja avad markeeritud punaste tellistega.
Hoone esiküljel kaarjad uksed, teise korruse kõrgusel 9 10-ruuduga akent. Akende rida ilmestab selle kohal ja all olev tellistest riba.
Tagakülje müüritised katustamata. 
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi teisel poolel.</span>


source: A
code: 7165
name: Alatskivi mõisa karjakastell, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neljast küljest suletud mõisa abihoonete kompleks kus hooned paiknevad ruudukujuliselt ümber sisehoovi. Tagaküljel paiknevad laudahooned on omavahel blokeeritud, esiküljele jääb eraldiseisev köetav eluhoone. Hoonete seinad on maakivist, hooviküljel ning nurkade ja silluste ladu tellistäitega. Hoonetel on viilkatused, elamu otsaviilud on tellistest, laudahoonetel püstlaudis ja varustatud lakaluukidega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 9844
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2198
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on rajatud võrdlemisi tasasele maale, asub kahe kiviaia ristumiskohal. Põhja-lõunasuunalisest jääb lääne poole, ida-läänesuunalisest põhja.
Välimuselt tavaline kivikirstkalme, ümmarguse põhiplaaniga. Läbimõõt on 7-8 m, kõrgus kuni kolmveerand meetrit. Kalme põhjapoolsest servast jätkub mingisugune kõrgem väljaulatuv osa põhja suunas. Tegemist võib olla kamardunud põllukivikogumiga või siis kalme juurdeehitusega. Ka kalme ise on pealt tugevalt kamardunud. Kalme keskosas on näha 5-6 suurt kivi, millel on üks külg sirge nagu kirstu seinakividel. Ka kalme kirde- ja lõunaserval on näha suurmaid kive, kuid võimalik, et need on sinna hiljem lükatud.
Kalme on pealt lage, servas kasvab kadakaid.
Proovišurfist saadi savinõukild ja põletamata luutükk. Kalmest saadud leiud asuvad ajalooinstituudi kogudes.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Kaseküla külatuumikust veidi rohkem kui 500 m kaugusel lõuna suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaseküla kalmed on avastatud 1971. a suvel V. Lõugase ning 1973. a M. Mandeli poolt.
Kalmetest proovikaevamistel saadud leiud asuvad Ajalooinstituudi kogudes.</span>


source: A
code: 9976
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 74-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmed (9972-9977) kujutavad endast väikesi rohtu kasvanud kivikuhelikke, millele tavaliselt on veel põldudelt kive juurde korjatud. Kirbla kivikalmed peaks kuuluma 11.-12. sajandisse.
IV kalme (9976) paikneb vahetult III 9977) naabruses, sellest 5 m lääne-loode pool. On murukamarasse kasvanud 3 m läbimõõduga kivikuhelik, millele on põllult paekive peale kogutud. Koos pealeveetud kividega ulatub kalme kõrgus 0,6 m-ni.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmed (9972-9977) jäävad Risti-Virtsu maanteest 300-500 m põhja poole, kirikust 400-550 m loodesse, end Ergu sauna varemetest lääne-ja loode poole. Muistised asuvad nn Kirbla mäel, lagedal paepealsel karjamaal, mida varem on ka põlluna kasutatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1918. või 1919. aastal kaevati kaks kivikuhelikku läbi, kusjuures leiti põletatud luid ja 11.-13. saj muinasesemeid. Põlenud mulda, savinõu kilde, raud- ja pronksesemeid on leitud ka vabadikumajast (Ergu, hoonetest alles vaid varemed) ida poolt ja keldri ehitamisel (F. Leinbock, Kirbla kihelkonna kirjeldus, 1923. a, lk 5).
Kalmeid on käsitletud: H. Moora, Läänemaa muinasaeg, 1942, lk 17;
käsikirjaline kirjeldus: F. Leinbock, Kirbla kihelkonna muinasjäänused, 1923, lk 5.
Leiud Ajalooinstituudi arheoloogia sektoris.</span>


source: A
code: 10802
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 183-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoht on avastatud T. Tamla ja E. Tõnissoni poolt 1977.a. mais. Juulis 1977.a. toimusid asulal proovikaevamised ( T.Tamla juhatusel), mille käigus rajati põlluvahetee ja oru vahelisele alale 2x8 m mõõtmetega kaevand. Saadus leiud paiknevad Eesti NSV TA Ajaloo Instituudis nr. 4961 all. Tegemist on ilmselt I at. II poolde kuuluva asulaga. Esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977.a. Mälestise p pass on koostatud 1977.a. Passi koostas T. Tamla.</span>


source: A
code: 7166
name: Alatskivi mõisa valitsejamaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alatskivi mõisa valitsejamaja oli algselt ühekorruseline maakividest hoone. 1929. aastal ehitati valitsejamaja ümber koolihooneks ning sellele lisati teine korrus, milleks kasutati vanadest mõisahoonetest saadaolevaid telliskive. Hoone välisseina ilustati krohvimisel lõhustatud graniitkivikildudega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartu maakonnas, Alatskivil, Tartu maantee ääres, moodustades ühtse hoonete ansambli mõisa ait-kuivati ja teenijatemajaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi lõpus kujunes Alatskivil välja tähelepanuväärivalt terviklik maastikulis-arhitektuuriline mõisaansambel kauni lossi, kõrvalhoonete ning pargiga. 1920. aastal koostati mõisahoonete nimekiri, milles on loetletud üle 100 ehitise. Tänaseks on hulk hooneid hävinud või ümber ehitatud.</span>


source: A
code: 7167
name: Alatskivi mõisa teenijatemaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alatskivi mõisa teenijatemaja on viilkatusega, krohvitud ja värvitud kiviehitis. Hoonel on säilinud algupärane hoonemaht, arhitektuursed kujunduselemendid ja ehituskonstruktsioonid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartu maakonnas, Alatskivil, Tartu maantee ääres, moodustades ühtse hoonete ansambli mõisa ait-kuivati ja valitsejamajaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi lõpus kujunes Alatskivil välja tähelepanuväärivalt terviklik maastikulis-arhitektuuriline mõisaansambel kauni lossi, kõrvalhoonete ning pargiga. 1920. aastal koostati mõisahoonete nimekiri, milles on loetletud üle 100 ehitise. Tänaseks on hulk hooneid hävinud või ümber ehitatud.</span>


source: A
code: 7168
name: Alatskivi mõisa sepikoda, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandil rajatud suurem, krohvimata maakivist ja tellistest mõisa majandushoone, nurkade kvaaderdus, avade ümbruse vormistus, korstnad ja räästakarniis on laotud punastest tellistest. Hoone mõlemal otsaküljel on kõrged maakivist fassaadiviilud, milles tellisraamistuses kitsad aknaavad ja mille ülaosa kroonib punasest tellisest kõrge korstnapiip. Kolmas korsten paikneb hoone keskosal. Korstende ülaosa on vormistatud telliskarniisiga. Põhikorruse ukse- akna- ja väravaavad on erineva kujuga kuid sarnases kujunduses. Akendel ja ustel on osaliselt säilinud algupärased puitlengid ja raamistus, esiküljel kahe poolega puidust diagonaallaudise ja sepishingedega värav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sepikoda on ehitatud 19. sajandi viimasel veerandil.</span>


source: A
code: 7169
name: Alatskivi mõisa kõrvalhoone 1, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike murtud maakivist seinte ja kelpkatusega mõisa kõrvalhoone. Nurgakvaaderdus, avade raamistus ja müürlati alune vöö on laotud punastest tellistest. Aknaavad on väikesed, massiivsete lengidega. Ida ja põhjaküljel on põõnaga lauduksed sepishingedega. Räästal lihtne profileeringuta laudkarniis. Massiivsest puidust katusetoolvärk. Katuseharjal telliskorsten. Kohaliku traditsiooni järgi oli hoone kasutusel saunana.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. sajandi II pooles.</span>


source: A
code: 7170
name: Alatskivi mõisa kõrvalhoone 2, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik puhta vuugiga maakivihoone. Kaetud viilkatusega, millel tellistest räästakarniis. Kaetud eterniitkattega. Katusel on olnud väikesed vintskapid, kuid hetkel alles ainult üks.
Hoone nurgad ja avad markeeritud punaste tellistega. 
Esifassaadil olnud algselt 2 suuremat kaarjat ava, millest üks on ehitatud ümber aknaks ning teine ukseks, mõlemaid on tunduvalt vähendatud. Äärmine avatäide kinni müüritud. Lisaks eelnimetatule 2 akent.
1990. aastatel tehtud omavolilisi ümberehituste käigus on pandud sobimatud uksed, esikülje aknad erinevat värvi.
Hoone tagakülje seinas 6 akent.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi teisel poolel.</span>


source: A
code: 7171
name: Alatskivi mõisa moonamaja 1, 19-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alatskivi mõisa moonamaja 1 on maakividest ja kõrge viilkatusega, hoone nurkadel ja akende raamistuses on kasutatud telliseid. Hoonel on säilinud algupärane arhitektuurne ilme ja plaanilahendus, algupärased ehituskonstruktsioonid, fassaadikujunduse elemendid ja detailid. Tänaseks on hoonel uus katusekate ning uued avatäited.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartu maakonnas, Alatskivil,Veskiküla tänaval, moodustades ühe ansambli kahe teise moonakamajaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi lõpus kujunes Alatskivil välja tähelepanuväärivalt terviklik maastikulis-arhitektuuriline mõisaansambel kauni lossi, kõrvalhoonete ning pargiga. 1920. aastal koostati mõisahoonete nimekiri, milles on loetletud üle 100 ehitise. Tänaseks on hulk hooneid hävinud või ümber ehitatud.</span>


source: A
code: 7172
name: Alatskivi mõisa moonamaja 2, 19-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alatskivi mõisa moonamaja 2 on kelpkatusega maakivihoone, majanurkadel ning akende raamistuses on kasutatud telliseid. Hoonel on säilinud algupärane ilme ja plaanilahendus ning ehituskonstruktsioonid. Tänaseks on hoonele lisatud katuseaknad ning vahetatud välja avatäited.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartu maakonnas, Alatskivil, Veskiküla tänaval, moodustades ühe ansambli kahe teise moonakamajaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi lõpus kujunes Alatskivil välja tähelepanuväärivalt terviklik maastikulis-arhitektuuriline mõisaansambel kauni lossi, kõrvalhoonete ning pargiga. 1920. aastal koostati mõisahoonete nimekiri, milles on loetletud üle 100 ehitise. Tänaseks on hulk hooneid hävinud või ümber ehitatud.</span>


source: A
code: 7173
name: Alatskivi mõisa moonamaja 3, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alatskivi mõisa moonamaja 3 on viilkatusega maakividest ja tellistest hoone, majanurkadel ning akende raamistuses on kasutatud telliseid. Hoonel on säilinud algupärane ilme ja plaanilahendus ning ehituskonstruktsioonid. Tänaseks on hoonele lisatud katuseaknad ning vahetatud välja avatäited.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartu maakonnas, Alatskivil, Veskiküla tänavas, moodustades ühe ansambli kahe teise moonakamajaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi lõpus kujunes Alatskivil välja tähelepanuväärivalt terviklik maastikulis-arhitektuuriline mõisaansambel kauni lossi, kõrvalhoonete ning pargiga. 1920. aastal koostati mõisahoonete nimekiri, milles on loetletud üle 100 ehitise. Tänaseks on hulk hooneid hävinud või ümber ehitatud.</span>


source: A
code: 7174
name: Alatskivi mõisa moonamajade abihoone, 19-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alatskivi mõisa moonamajade abihoone on viilkatusega maakividest hoone, majanurkadel ning avade raamistuses on kasutatud telliseid. Hoonel on säilinud algupärane ilme ja plaanilahendus ning ehituskonstruktsioonid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartu maakonnas, Alatskivil, Veskiküla tänavas, moodustades ühe ansambli moonakamajadega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi lõpus kujunes Alatskivil välja tähelepanuväärivalt terviklik maastikulis-arhitektuuriline mõisaansambel kauni lossi, kõrvalhoonete ning pargiga. 1920. aastal koostati mõisahoonete nimekiri, milles on loetletud üle 100 ehitise. Tänaseks on hulk hooneid hävinud või ümber ehitatud.</span>


source: A
code: 7175
name: Alatskivi kirik, 1840-1870.a.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik 1-lööviline maakivist ehitis, mille avad ja nurgad on markeeritud punase tellisega. 
Kirikul on puitlattidest telklagi, mis toetub nikerdatud konsoolidele. Laekarniisi raamib nikerdfriis. 20. sajandi algul ehitati ümarsammastele toetuvad väärid, mis ruumimõju oluliselt moonutavad. Muu sisustus neogooti stiilis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pikihoone ehitati 1812. aastal. 1866. aastal lisati koor ja ristlööv. Nelinurkne eenduv läänetorn ehitati 1890.</span>


source: A
code: 7176
name: Saburi (Rupsi) jahimõis, 1908.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Uhke kahekorruseline väljaehitatud katusekorrusega puithoone dekoratiivsel krohvimata maakivisoklil. Kaetud teravnurkse viilkatusega. Katusekatteks oli algselt sindel.  Hoone alumine korrus on krohvitud. Peasissepääsu ees on ilus puitpiirdega avatud terrass ja II korrusel rõdu, mis kaetud katusega. Tagakülje sissepääsu ees samuti lahtine palkon. Avatäited uued. Otsaehitis hilisem.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1900. aasta paiku parun von  Nolckeni jahimõisaks. Omanik lahkus Eestist 1905. aasta revolutsiooni ajal.   Mõni aeg hiljem, 1924. aastal, seadis end jahimõisas sisse Alatskivi metskond. Hoone kuulub tänaseni Riigimetsa Majandamise Keskusele.</span>


source: A
code: 7177
name: Saburi (Rupsi) jahimõisa ait, 1908.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik puhta vuugiga suur maakivihoone.  Kaetud viilkatusega,  katendiks sindel. Nurkade kvaaderdus ja avade ümbruse vormistus on laotud punastest tellistest. Ukse- akna- ja väravaavad on sarnases kujunduses. Akendel ja ustel on osaliselt säilinud algupärased puitlengid ja raamistus.  Kahe poolega puitlaudise ja sepishingedega väravad ning aknapealsed on pealt kergelt ümarkaarsed. Katusel suure uksega vintskap.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1900 parun von Nolckeni jahimõisa abihooneks. Omanik lahkus Eestist 1905. aasta revolutsiooni ajal. 
Mõni aeg hiljem, 1924. aastal, seadis end jahimõisas sisse Alatskivi metskond. Hoonete kompleks kuulub tänaseni Riigimetsa Majandamise Keskusele. </span>


source: A
code: 7178
name: Saburi (Rupsi) jahimõisa kelder 1908.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suure maakivist otsaseinaga  kelder. Kaetud viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1900 parun von Nolckeni jahimõisa abihooneks. Omanik lahkus Eestist 1905. aasta revolutsiooni ajal. 
Mõni aeg hiljem, 1924. aastal, seadis end jahimõisas sisse Alatskivi metskond. Hoonete kompleks kuulub tänaseni Riigimetsa Majandamise Keskusele.</span>


source: A
code: 7179
name: Nina õigeusu kirik 1827.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Nina Jumalaema Kaitsmise ja Eestpalve (Pokrovi) kirik. Hilisklassitsistlik, historititsismi sugemetega. Ladina risti kujulise põhiplaaniga, kellatorni ning keskkupliga valgeks krohvitud telliskivihoone. Torne kokku neli: 4-tahulisel alusel 8-tahuline nõelja kiivriga kellatorn, nelitisel 8-tahuline tambuuriga sibulkiivriga torn ja 2 väikest sibultorni. Fassaad on lihtne ja liigendamata, aknad kaarsillutisega, peauks tahveldisega. Rokokoo stiilis ikonostaas on pärit Daugavpilsi kirikust 18. sajandi teisest poolest. Põhja- ja lõunaküljes 19. sajandi teise poole - 20. sajandi alguse väiksed ikonostaasid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartu maakonnas, Nina külas, Peipis järve vahetus läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Nina Jumalaema Kaitsmise kirik on valminud 1828. aastal. Kiriku kõrvale ehitati ka preestrimaja. Mõlema hoone arhitektuurse lahenduse puhul on kasutatud tüüpfassaadides ette nähtud elemente. Kirikut laiendati 1908.a. Kiriku kahekorruseline peaikonostaas on Eestis harvaesinev vene rokokooelementidega barokk-klassitsisimi stiilinäide 18.saj. keskpaigast (u. 1750-60-ndad aastad). Ikonostaas ei ole ehitatud Nina kirikule, vaid toodud Pihkva piiskopkonnast Sentšitsõ küla kirikust. Ikonostaas võis algselt laiem olla (4 suurt ikonostaasiga sobivat ikooni paiknevad lahtiselt seintel). Kõrvalaltarite ikonostaasid on hilisemad, pärinedes 20.saj. I poolest.</span>


source: A
code: 7181
name: Nina õigeusu kiriku preestrimaja, 19. saj
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik ühekorruseline,  keskosast kahekorruseline, krohvitud kivihoone. Traditsioonilise üldkujuga, ristkülikukujulise põhiplaaniga. Kaetud kelpkatusega. Räästa all krohvitud krohvikarniis.  Kahekorruselist keskosa  katab  kolmnurkfrontoon. Sissepääsuesine viilkatus ja katuse vintskapid on hilisemad. Aknad enamuses ümberehitatud. Pealt ilmestavad neid üksikud säilinud ehiskarniisi ribad. Ka fassaadi ilmestavad vahekarniisid. Sissepääsud olnud keskosast kahe sümmeetriliselt paiknenud ukse kaudu (vasakpoolne  kinnimüüritud).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19 sajandi esimesel poolel.</span>


source: A
code: 7182
name: Kambja kirik, 14-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kambja Martini kiriku vanema osa moodustab  krohvimata võlvimata pikihoone, mille vana kooriruum 1874. aastal lammutati ja selle kohale ehitati avar neogooti vormides põikhoone, millega liitus polügonaalne altariruum. Juurdeehitus on tellisdetailidega puhasvuuk-maakivimüüritis. Läänes on kirikul trepikodadega torn. (Eesti arhitektuur. IV. Tallinn "Valgus" 1999). Kirikul on neogooti stiilis aknad, mis põikhoone osas on raamistatud tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirik ehitati tõenäoliselt 15. sajandi teisel poolel, mil püstitati võlvimata pikihoone, ruutjas kooriruum ja käärkamber. Hiljem on kirikut mitmel korral taastatud ja laiendatud.
17. sajandi alguses kirik purustati, kuid taastati 1640. aastaks. Põhjasõja järel taastati 1721. aastaks. 1874. aastal toimusid kiriku juures taaskord ehitustööd laiendamise eesmärgil: vana kooriruumi asemele ehitati avar neogooti vormides põikhoone koos polügonaalse altariruumiga. 1937. aastal ehitati arhitekt A. Matteuse projekti järgi uus trepikodadega läänetorn.
Kirik põles 1944. aastal. 1990. aastatel taastati kirik.
(Eesti arhitektuur. IV. Tallinn "Valgus" 1999)</span>


source: A
code: 11183
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 59-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ümmargune ja praeguseks väga lõhutud. Algselt paistab kääbas olevat olnud kõrge, järskude nõlvadega. Kääpa läbimõõt on 13-14 m, kõrgus 0,5-1,7 m. Kääpa põhja- ja loodeosa on ära kaevatud. Üsna ära kaevatud on ka kääpa keskosa, natuke on alles lääne-loode külge. Tunduvalt madalamaks on kaevatud kääpa lõunapoolne osa. Tervemana on silinud vaid kääpa kirdeosa. Kraav kääpa ümber on jälgitav, vaid loode- ja põhjaosas, kus kääbas on jalamini lõhutud, kraav puudub (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal. Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kaheksast ümmargusest  kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11176-11183), mis jääb Arniko veski lähedale metsa, Ahja lisajõe Lutsu jõe orust 100 m lõuna poole. Kääbaskalmistu jääb Arniko laialdase kääpaala loodenurka, jäädes ida-lääne suunalisest metsateest lõuna poole. Kääbas reg nr 11183 paikneb kääbastiku põhjaosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varaseim kirjalik teade Arniko kääbastest  pärineb E. Ph. Körberilt, kes oma Võnnu kihelkonna ajaloos ja Võnnu kiriku kroonikas märgib, et varanduse otsijad 1799. a lõhkunud Arniko metsas olevaid kääpaid ning leidnud ühes neist savinõu, mis oli täidetud põlenud luude, süte ja tuhaga (Vt lähemalt Kirjandusmuuseumi käsikirjade osakond). 1838.-1839. aastail külastas kääpaid uurija Fr. Kruse. 1922. a kirjeldas Arniko I rühma kääpaid O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses, lk 24-25. O. Ugart nimetab, et selles rühmas on kaheksa ümmargust kääbast, neist üks on aga täiesti lõhutud. O. Ugart mainib, et mitmeid kääpaid on kaevatud, kusjuures leitud olevat neist luupuru ja tuhka, ka odaotsi ja mõõgatükke (käsikiri Ajaloo Instituudis). 1925. a toimusid H. Moora juhatusel arheoloogilised väljakaevamised neljal kääpal – reg nr 11176-11179. Kääbastele kaevati enamasti suuremad või väiksemad augud, kuna taheti säilitada nendel kasvavaid puid. Kääpasse reg nr 11176 rajati kaevand kääpa keskossa ning kraavina loodeküljele. Keskosast leiti kaks luupesa, mis sisaldasid sütt ning põlenud luutükikesi, esemeid nende juurest ei leitud. Kääpast reg nr 11177 kaevati läbi keskosa ning kraavina lõuna-kaguosa. Leiti luupesa, mis sisaldas põlenud luid ja sütt. Kääpast leiti ka põletamata luid ja üks terve luustik, mille juurest saadi veel süsi ja savinõukilde. Teisest luustikust oli alles vaid üksikud luud. Kääpast reg nr 11178 kaevati läbi keskosa ning kraavina ka loodeosa. Kääpa keskosast leiti kaks luupesa. Panuseid nende juures eiolnud. Kääpast reg nr 11179 kaevati läbi keskosa ning kraavina kirdeosa. Kääpast ei leitud ei luid ega sütt (kaevamisaruanne Ajaloo Instituudis). Arniko rühma kääpaid on nimetanud ka Kagu-Eesti kääpaid käsitlevates kirjutistes M. Schmiedelheim (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11191
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 957
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on kagu-loode suunas piklik. Kääpa pikkus on 61 m, laius 6-8 m ja kõrgus 1-1,1 m. Kääpa kaguossa on kaevatud 1925. a arheoloogiliste väljakaevamistega seoses kraav, mis on praegugi nähtav. Metsatöödega seoses 1970. aastatel on rikutud kääpa kaguosa. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub üheksast ümmargusest ja  üheksast  piklikust ja ühest pikast kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11184-11202), mis jääb Arniko metsavahi talust 1,3 km kagu suunas lainjale, liivasele tasandikule. Kääpad paiknevad põhjapoolsel küljel põhja-lõuna suunaliselt, kalmistu lõunaküljel loode-kagu suunaliselt. Kääbas reg nr 11191 asub kääbastiku keskosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbastest saadud leiumaterjali ning nende suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11184-11202) I aastatuhande II poolde. Varaseim kirjalik teade Arniko kääbastest reg nr 11184-11202 pärineb E. Ph. Körberilt, kes oma Võnnu kihelkonna ajaloos ja Võnnu kiriku kroonikas märgib, et varanduse otsijad 1799. a lõhkunud Arniko metsas olevaid kääpaid ning leidnud ühes neist savinõu, mis oli täidetud põlenud luude, süte ja tuhaga (Vt lähemalt Kirjandusmuuseumi käsikirjade osakond). 1922. a kirjeldas Arniko III rühma kääpaid O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses, lk 29; 30 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Ta nimetab 19 kääbast, mis paiknevad liivasel, kirde pool madalaks mineval alal. Esineb nii piklike kui ümmargusi kääpaid. 1925. a toimusid H. Moora juhatusel arheoloogilised väljakaevamised viiel kääpal. Kääpast reg nr 11190 leiti kahes kohas põlenud luude pesad ja kaks põlenud naastukest ning lisaks pronksesemeid ja nende katkendeid. Otse kamara alla oli hunnikus savinõukilde. Kääpast reg nr 11192 leiti kääpa keskelt kolm savinõukildu. Kääpast reg nr 11196 leiti neli luupesa. Kääpast reg nr 11198 leiti loodeosa kaevamisel põlenud luude ja süte ala. Keskosas oli luupesa paksem ja laiurohkem. Umbes kääpa keskosast tuli nähtavale teine luupesa, mis oli õhukese kihina laiali valgunud. Kääpast reg nr 11197 tuli nähtavale jällegi neli luupesa, kust leide ei saadud (kaevamisaruanne Ajaloo Instituudis). Arniko III rühma kääbastest (mälestised reg nr 11184-11202) on materjale avaldanud H. Moora ja M. Schmiedelheim. Kääbast reg nr 11191 on kahjustatud 1970. aastatel toimunud metsatööde käigus (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11210
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 976
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on loode-kagu suunas piklik. Kääbas paistab olevat lõhutud kaheks metsasihi rajamisel. Loodepoolse säilinud osa pikkus on 15 m, laius 7 m ja kõrgus 1-1,1 m. Teega lõhutud osa pikkus loode-kagu suunas on 5-6 m. Kääpa kagupoolsest osast on alles edelapoolne osa, mille kõrgus on 0,7-0,8 m. Kääpa kogupikkus võiks olla ligikaudu 22-23 m. Kraav kääpa ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub viiest ümmargusest ja neljast piklikust ja kahest pikast kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11203-11213), mis jääb Arniko metsavahi talust lõuna ja kagu poole lainjale, liivasele metsaga kaetud tasandikule. Kääbas reg nr 11210 asub kääbastiku kagupoolses osas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas I aastatuhande II poolde. Varaseim kirjalik teade kääbastest reg nr 11203-11213 pärineb E. Ph. Körberilt, kes oma Võnnu kihelkonna ajaloos ja Võnnu kiriku kroonikas märgib, et varanduse otsijad 1799. a lõhkunud Arniko metsas olevaid kääpaid ning leidnud ühes neist savinõu, mis oli täidetud põlenud luude, süte ja tuhaga (Vt lähemalt Kirjandusmuuseumi käsikirjade osakond). 1922. a kirjeldas Arniko II rühma kääpaid O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses, lk 26-27 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Ta märgib, et selles rühmas on 10 või 11 kääbast ja neid on sihtide rajamisel rikutud. 1925. a toimusid H. Moora juhatusel arheoloogilised kaevamised kääpal reg nr 11207 (kaevamisaruanne Ajaloo Instituudis) (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11228
name: Zalnik
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 1187
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuna kääbas on seest kividega vooderdatud nimetatakse teda zalnikuks. Zalnik on ümmargune, tema mõõtmed on 5 x 7 m, kusjuures pikem külg on kirde-edela suunas, kõrgus on 0,3-0,4 m. Märgata on suuremaid raudkive. Zalniku keskosas on sammaldunud lohk. Kraav zalniku ümber pole jälgitav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Zalnik asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Zalnikud (mälestised reg nr 11229-11232) paiknevad maastikuliselt kõrgemal kirde-edelasuunalisel künkal, mida igast küljest ümbritsevad madalad, niisked alad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on zalniku tüüpi kalmetega, mida kasutati matmiseks II aastatuhande I poolel. Zalnikuid (mälestised 11228-11232) on kirjeldanud T. Karopun Vastseliina kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses 1922. a, lk 6 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Tema poolt koostatud kalmistu skeemil on märgitud 26 zalnikut, millest tervemana on säilinud vaid viis zalnikut. Mälestisele on koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 7184
name: Suure-Kambja mõisa park, 19. saj
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur vabakujuline park, mille vanem osa rajatud tõenäoliselt 18. sajandil regulaarsena, ulatuslikult laiendatud ja rekonstrueeritud 19.sajandi alguses. Esiväljak peahoone ees on avar, ääristatud põliste lehistega (Tartumaa ühed vanimad). Esiväljaku kõrval suur avatud pargiaas. Tagaväljak olnud regulaarne, ääristatud piirdemüüriga. EV ajal rajati sinna õunaaed. Endiste mõisaaedade vahel, peahoone tagaküljel ja sissesõidutee ääres on põlistest tammedest allee. Peaväljakule suunduv graniitkividega sillitatud tee on ääristatud graniitpostidega. 
Vabakujuline metsapark ümbritseb Peeda oja ja kahte sellele rajatud paisjärve, mida omavahel eristab veskitamm. Parempoolne paisjärvedest on alla lastud. Looklevad pargiteed kulgesid peahoone eest ja piki oja- ja järvekallast kuni loodusliku kõrgendikuni ja sealt ümber järve tagasi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pargi vanem osa on rajatud 18. sajandi lõpul ning uuem osa 19. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 7185
name: Suure-Kambja mõisa pargi piirdemüürid, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist piirdemüürid mõlemal pool sissesõidutee ääres ning kõrgem, müürilõik peahoone ja sissesõidutee vahel, mis seotud peahoone ja endiste abihoonetega</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisapargi piirdemüürid on rajatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7186
name: Suure-Kambja mõisa tall, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega maakivihoone millel dekoratiivselt kujundatud krohvimata kivipinnad ja vuugid kujundatud kivikildudega. Hoonel on kõrge viilatus, mis on algselt olnud laastukattega. Põhikorruse peal avar lakapealne. Avad on valgeks lubjatud krohvraamistuses, otsaküljel laiad ja madala sillusega, külgfassaadil on kitsam ukseava ja rida kitsamaid kaarsillusega avasid kinni müüritud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa tall on ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7187
name: Suure-Kambja mõisa vesiveski , 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline viilkatusega krohvitud maakivi- ja tellishoone, fassaadil regulaarselt paiknevates aknaorvades on üsna väikesed kuue ruuduga aknad, kummalgi otsaviilul ümara sillusega ärkliaken. Hoonel on telliskorstnad madala massiivse pitsiga katuseharjal, varasem kivikatus on asendatud eterniidiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa vesiveski on ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7188
name: Maidla postijaama peahoone, 1864.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 509
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristküliku kujulise kavatise esiküljel on peahoone, külgedel paremal asusid hobusetall ja kaeraait, vasakul postipoiste elamu ja tõllakuur, hooviküljel kuur ja käimla. Hooned on ehitatud punasest tellisest krohvimata toortellisehitisena, erandliku laiaräästalise viilkatusega, mida algselt arvatavasti kattis sindelkatus.
Ühekorruselise peahoone keskel on väike eeskoda pööningule viiva poolkeerdtrepiga, sellest ühelpool üks suurem ja teiselpool kaks väiksemat ruumi ja hooviküljel pikivaheseina taga veel kuus ruumi. esiküljel puitportikus nelja ümarsambaga. Säilinud on lihtne neogooti vormides valgmikuga välisuks, kõrged kuue ruuduga aknad. Laiu räästaid toetavad profileeritud sarikaotsad. Postijaama hooneid ühendas peahoonega kõrge tellismüür, milles mõlemal pool peahoonet olid hoovi sissesõiduväravad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>F.A. Königsmanni tüüpprojekti järgi 1861-1864 Tartu-Võru postimaantee äärde ehitatud postijaama ansambel (analoogiline sama maantee ääres, Põlva maakonnas asuva Varbuse postijaamaga). 
Postijaamade ajaloost
Vanim kirjalik ürik sidepidamise algete kohta Eestis on ordumeister Volter von Plettenbergi poolt 1552 muhulasele Hanskele antud vabaduskiri, mis vabamehe Hanske ja tema järglased orjusest vabastamise kõrval ka esimesteks postivedamiskohuslasteks tegi. Regulaarsema postiside loomine Eestimaal on seotud Rootsis 20.02 1636 väljaantud postimäärusega. Ametisse pandi postikäskjalad, kes küll asendati 1643 kiiremate postiratsanike ehk postiljonidega. Reisijate ja posti vedu toimus tasu eest. Kavandati postijaamade võrgu loomine 2...4 miiliste (15...30 km) vahemaade järgi, kuid selle teostumine toimus aeglaselt. 1649 ja 1651 anti eeskirjad kõrtside ehitamise kohta maanteede äärde, mille järgi kõrtsid pidid kujunema hobupostijaamadeks ja asendama senist talurahvale koormavat küüdikohustust. Baltimaadel oli maanteekõrtside võrgu loomine rüütelkondade kohustuseks. See edenes visalt ja riik kordas seadust veel 1670, 1693 ja 1697.aastal. Rootsi aja lõpuks oli Eesti aladel loodud riiklik postikorraldus. 1672 ja 1688.aasta teede kirjelduse järgi oli kõrts-postijaamadega varustatud Tallinn-Pärnu, Tallinn-Keila- Haapsalu ja Tallinn-Narva maantee. Posti ja reisijate vedu oli aeglane kuna liiguti ainult päeval. 
18. sajandi I poolel korraldas Vene valitsus postiasjanduse ümber. 1714 avati postiliiklus Peterburi ja Riia vahel Narva ja Tartu kaudu. 1775. aasta seadusega loodi riiklikud postiametid. Postiameti üheks tähtsaks ülesandeks reisijate veol posthobustega oli postimajade ehitamine, mis pidi kindlustama reisijatele öömaja. Selliste majade ehitamine algas Peeter III valitsusajal. 18.sajandil ehitati postijaamu puidust, 19.sajandil põhiliselt kivist. 
Postijaamade asukohad olid 19.sajandi alguseks kujunenud kohtkindlaks, vahemaad oli 20...30 kilomeetrit. 19. sajandi alguses ehitatud postijaamad olid mõjutatud 1806. ja 1819. aastal kehtestatud tüüpprojektide kasutamise seadusest.</span>


source: A
code: 7189
name: Maidla postijaama kõrvalhoone 1, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristküliku kujulise kavatise esiküljel on peahoone, külgedel paremal asusid hobusetall ja kaeraait, vasakul postipoiste elamu ja tõllakuur, hooviküljel kuur ja käimla. Hooned on ehitatud punasest tellisest krohvimata toortellisehitisena, erandliku laiaräästalise viilkatusega, mida algselt arvatavasti kattis sindelkatus.
Ühekorruselise peahoone keskel on väike eeskoda pööningule viiva poolkeerdtrepiga, sellest ühelpool üks suurem ja teiselpool kaks väiksemat ruumi ja hooviküljel pikivaheseina taga veel kuus ruumi. esiküljel puitportikus nelja ümarsambaga. Säilinud on lihtne neogooti vormides valgmikuga välisuks, kõrged kuue ruuduga aknad. Laiu räästaid toetavad profileeritud sarikaotsad. Postijaama hooneid ühendas peahoonega kõrge tellismüür, milles mõlemal pool peahoonet olid hoovi sissesõiduväravad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>F.A. Königsmanni tüüpprojekti järgi 1861-1864 Tartu-Võru postimaantee äärde ehitatud postijaama ansambel (analoogiline sama maantee ääres, Põlva maakonnas asuva Varbuse postijaamaga).</span>


source: A
code: 7192
name: Maidla abimõisa peahoone, 18.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 258K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike ühekordne puithoone, kaetud püstlaudisega. Kaetud seintest kõrgema poolkelpkatusega, millel laiad üleulatuvad räästad. Algsed aknad olid väiksed, (üks säilinud aken otsaviilus) algne ruudustik 6-ruuduline. Lõunapoolne osa kellerdatud. Hoone keskel mantelkorstenköök. Mõlemas otsas 2 elutuba. Sissekäigud eest kui ka tagaküljest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 18.s lõpul v. 19.s. algul.  
Mõisate inventariseerimine O.Suuder)</span>


source: A
code: 7193
name: Maidla abimõisa tall-tõllakuur, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Arhailise ilmega tellis-maakivi krohvitud hoone. Kaetud poolkelpkatusega. Fassaadis erineva suurusega avad ja aknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I p.</span>


source: A
code: 7194
name: Vana-Kuuste valla kohtumaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline kõrge kelpkatusega maakivihoone. Nurgad ning ukse- ja aknaavad on ääristatud tellistega. Aknad on kuue ruuduga. Väiksemad ja kõrgemal asetsevad arestikambrite aknad on hoone tagaküljel. Sissepääs esikülje keskel. Hoone põhiplaan on lähedane ruudule.
Hoones oli algselt kuus ruumi: eeskoda, ooteruum, kantselei, kaks arestikambrit ja valla käskjala eluruum, Ooteruumi kasutati ka koososlekute pidamiseks. (Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1863. Vallamajana kasutati kuni 1868.</span>


source: A
code: 7195
name: Suure-Konguta vasallilinnuse territoorium, 14-16.saj.
type: Linnus
alt_id: 510
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Konguta vasallilinnus kaitses koos Rõngu, Rannu ja Kavilda vasalli linnustega Tartu piiskopkonna W-piiri vastu Võrtsjärve; kuulus v. Tiesenhausenitele. Rajamisaeg teadmata, esmamainitud 1417. Oli tõen. kastelli tüüpi, tugines veekaitsele. Osal. säilinud vallikraavid piiravad suhteliselt korrapärast u. 65x55 m suurust linnuseplatood, mis vähemalt osal. on kunstlikult täidetud. 15. s. lõpus oli pärast müüke ja pärandamisi jaotatud mitme (ajuti kuni viie) valdaja vahel, kellest igaühele kuulus eluhooneid või -ruume, mis paiknesid korrapäratult linnuse hoovis. Kivihoonete (üks neist köetav kerishüpokaustiga) kõrval oli ka puitehitisi. Linnuses oli ka kabel. Purustati Liivi sõjas; müürid on tänaseks jäljetult hävinud. Hiljem ehitati samasse Suure-Konguta mõis. 
(Eesti Arhitektuur, K. Aluve)</span>


source: A
code: 7196
name: Suure-Konguta mõisa peahoone, 1911-1912.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 265K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahes järgus ehitatud mõisa peahoone, mis koosneb tõenäoliselt 19.sajandi esimesel poolel ehitatud ühekorruselisest poolkelpkatusega hoovitiivast ja sellega 1912.aastal liidetud kahekorruselisest härrastemajast.
Viimane on kavatises domineeriv ja esindab 20. sajandi algusele iseloomulikku dekoratiivsete vahvärkelementidega saksapärast juugendarhitektuuri. Hoone plaanilahenduses on kesksel kohal läbi kahe korruse ulatub hall puidust peatrepiga kust pääseb mõlemal korrusel asuvatesse eluruumisesse. Peasaal on esinduslikult dekoreeritud klassitseeriva stukkdekooriga ja kahe neoklasstsistliku kahhelahjuga. Ülejäänud ruumides on värvilisest glasuurkahlitest juugendahjud. Seinad on krohvitud, põrandad saalis parkett, mujal laudpõrandad. Hoovitiib on lihtsam kivist ja krohvitud vana-balti tüüpi  mõisahoone. Hoone all on võlvkeldrid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisast ja peahoone kohal asunud vasallilinnusest on teateid 1417. aastast, mil kuulus von Tiesenhusenitele. 20. sajandi algul kuulus Otto parun von Ungern-Sternbergile, kes 1912..a. teostas ka peahoone juurdeehituse. Arhitekt tõenäoliselt kas Tartust või Riiast.</span>


source: A
code: 7197
name: Suure-Konguta mõisa ait-kelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 265K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline väike krohvimata maakivist mõisa abihoone, millel on täiskelder ja pööningukorrus. Hoonel on kõrge viilkatus, hammaslõikelised telliskarniisid, katuse otsaviilud on dekoreeritud telliskarniisi ja parapetiga historitistlikus kujunduses. Hoone all on tellisvõlvidega kelder.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa kõrvalhoone on ehitatud 19-20. sajandi vahetuse paiku.</span>


source: A
code: 7198
name: Suure-Konguta mõisa moonakatemaja vare, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on olnud kaheosaline, kaetud poolkelpkatusega. Oli suur kolmekordne punasest tellisest krohvitud kivimaja. Kolmas korrus on ilmselt hilisem juurdeehitus. Praegu varemetes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandil. Oli rahvasuus tuntud "Londoni" nime all.
(T. Tint, Suure-Konguta mõisa ajalooline õiend, KRPI, 1979)</span>


source: A
code: 7199
name: Aru mõisa peahoone, 18-19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Arhailine klassitsistlikus stiilis mõisahoone mis koosneb tõenäoliselt 18. sajandi teisel poolel rajatud vanast kahekorruselisest hooneosast ja sellele 19. sajandi keskpaiku tehtud ühekorruselisest juurdeehitusest. Mõlemad hooneosad on tellistest ja krohvitud ning poolkelpkatusega. Vanemal hooneosal on mantelkorsten, millel massiivne korstnapiip. Selle hooneosa räästakarniisid on laiad ja sügava profileeringuga. Ühekordsel osal on karniisid poolviilu all krepitud ning jätkatud laia lameda vööga. Peasissepääs on erandlikult ühekordse korpuse otsafassaadis, mille ees paiknes puitveranda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone vanem osa on ehitatud arvatavalt 18. sajandi teisel poolel ja uuem osa 19. sajandi teisel veerandil klassitsistlikus stiilis. 19. sajandi lõpus lisati eklektilised verandad. 1960. aastail liideti hoovipoolsele külgfassaadile betoonpaneelidest ja silikaattellistest juurdeehitus.</span>


source: A
code: 11281
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 228-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 41 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11247-11287. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased - nad on madalad, laugete nõlvadega, kusjuures lõunakülg on enamjaolt laugem ning põhjakülg järsem. Kääpad on osaliselt pealt lamedad osaliselt pealt kumerad ning nende jalamid puutuvad kohati kokku. Kääbaste läbimõõt jääb vahemikku 6-9 m. Kääbaste kõrgus on küllalt madal jäädes vahemikku 0,2-0,6 m.  Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber on jälgitavad osaliselt (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11247-11287), mis asub vahetult Veski-Piusa-Tuderna maanteest lõuna pool. Maastikuliselt paiknevad kääpad Piusa ürgoru põhjaveerul, selle kõige madalamas osas, jõeoru soise lammi vahetus läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub  I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11247-11287) kohta  on andmeid T. Karopuni Vastseliina kihelkonna kirjelduses 1922.a, lk 16 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koostatud pass arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11452
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 186-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 44 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse, mälestised reg nr 11416-11459. Kääbaskalmistu jaguneb kaheks rühmaks - läänepoolses rühmas on 17 ja idapoolses 27 tihedalt üksteise kõrval paiknevat kääbast. Kääpad on kuju ja suuruse poolest väga sarnased - nad on madalad, laugete nõlvadega ja pealt kumerad. Nende läbimõõt jääb vahemikku 6,5-9 m. Kääbaste kõrgus on väga madal jäädes vahemikku 0,1-0,5 m. Kõigil kääbastel esineb madalaid sammaldunud lohke. Kraavid kääbaste ümber pole enamasti jälgitavad vaid mõnel pool on need vaevumärgatavad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Vastseliina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse, mis asub Veski-Piusa-Tuderna maantee ääres ja lähedal, paiknedes teest lõuna pool.  Seitseteist kääbast asuvad põhja-lõunasuunalise metsasihi ääres, kakskümmend seitse kääbast jäävad eelpoolmainitutest ligikaudu 100 m ida poole, paiknedes viirgudena Piusa jõest põhja pool. Maastikuliselt asub kääbaskalmistu Piusa ürgoru põhjaveerul, selle kõige madalamal astangul ja kääbastest vahetult lõuna poole algab soine orulamm.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11416-11459) on kirjeldanud T. Karopun 1922. a Vastseliina kihelkonna kirjelduses lk 16 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbastele on koosatud mälestise pass 1973. a arheoloog M. Auna poolt (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 7200
name: Aru mõisa ait 18-19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge poolkelpkatusega massiivne krohvimata tellisfassaadiga ühekorruseline aidahoone. Räästad laialt üleulatuvad, alt kaetud profileerimata laiadest laudadest tuulekastiga. Hoone on avara pööninguga ja kellerdatud, katusealusesse pääseb ulualuse laes oleva luugi kaudu, keldripääs asub peahoone poolsel otsaküljel. Hoone esifassaadi keskel on sügav ulualune mille ees kolmeavaline võlvkaaristu. Kaarte kannad toetuvad kahele ümarsambale ja kahele kolmveerandsambale, milledel baase ja kapiteeli asendavad kaks ümarvööd. Keskmine kaarava on laiem. Kõikides võlvkaartes on lukukivi.  Lukukivid on ka väikeste aidaakende lamedates kaarsillustes.  Aknad 8-ruudulised. Uksed on diagonaallaudisega massiivsed lauduksed. Ühel neist on säilinud barokse vormiga lukusilt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 18. sajandi lõpul või 19. sajandi algul</span>


source: A
code: 7201
name: Aru mõisa kärnerimaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline piklik viilkatusega krohvimata tellishoone, koosneb kahest omavahel otsakuti liidetud hoonemahust. Hoone all asub kelder.  Hoone otsaviiludel ja katuseräästa all on astmeliselt eenduvad telliskarniisid. Sisepääs keldrisse asub pargiküljel. Sissepääs põhikorrusele paikneb otsafassaadis, selle ees on terrass, mis varem oli kaetud lameda viilkatuse ja verandaga. Hoonel on 6-ruudulised kahe poolega aknad. Otsaviilu aken on ülaosas kumera raami ja lameda kaarsillusega. Akent ümbritsevad kolm ruudukujulist krohvitud põhjaga petikut, mille sees eenduva äärisega sõõrpetikud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Historitsistlik hoone on ehitatud ilmselt 19/20 s. vahetusel.</span>


source: A
code: 7202
name: Aru mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur vabakujuline park on mitmeosaline. Pargi eesmise osa moodustab härrastemaja ümber paiknev väiksem vabakujuline pargiosa, mis võrdlemisi tiheda puistuna piirab hoonet. Ühel küljel suur viljapuuaed. Esiväljaku küljel oli pügatud pärnadest tihe allee. Pargi põhiosa moodustab vabakujuline metsapark kõrgel Kavilda ürgoru nõlval, järsult laskuval reljeefil mis laskub Kavilda ojale paisutatud Kentsi paisjärvele. Suure metsapargi põhiliikideks on vaher, saar, kask ja kuusk, mida täiendatud pärnadega. Viimased moodustavad jalutusteede ääres alleelaadseid puudegruppe. Teed vabakujulised, kuid reljeefist tingituna paralleelsed.  Vaatepunktides asusid algselt paviljonid.  Pargis sissesõiduteel asus väike maakivisild, millel olid kaunid rinnatised. Lõuna suunas suundub alleega ääristatud ca 1, 5 km kaugusel paisjärve äärsel neemikul asuvale von zur Mühlenite perekonnakalmistule. Põhja suunas läheb park ürgoru nõlval sujuvalt üle parkmetsaks mis ulatub kuni Erumäe linnuseni.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. II p. vabakujunduslikus stiilis.</span>


source: A
code: 7203
name: Uue-Kastre linnuse territoorium vallikraaviga, 14-17.saj.
type: Linnus
alt_id: 512
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on endise linnuse asukohaga. Linnus on täielikult hävinud, säilinud on maa-alused maakividest ning mördiga kinnitatud müüritise juppe. Jõe kaldal on osaliselt säilinud palkidest parvalused, millele toetus linnuse kavatis. Linnusealal asub ka sinna 18. sajandil rajatud kõrtsihoone varemed, mis on käesoleval ajal ümber kohandatud looduskeskuseks.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnuse territoorium paikneb Tartu maakonnas, Luunja vallas, Kavastu külas ja on piiratud põhjast Emajõega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tartu piiskopile kuulunud linnus ning tollipunkt Emajõel, asendas varem rajatud Vana-Kastre linnust. 1392 nimetatud palktõket üle Emajõe; linnus rajati ilmselt pärast 1342. Vanimaks osaks on oletatud 4-tahuIist tornlinnust, mis hiljem jäi flankeerivana linnuse SW-ossa, kaitstes W-küljel paiknenud väravat. Olet. 15. s. II v. oli linnus ulatuslikumalt välja ehitatud. Tõen. 16. s. I p. valmis linnuse väikese hoovi SO-nurgas ümar suurtükitorn laskekambritega allkorrusel. Pealinnusest W-sse jäi vallikraaviga piiratud eeslinnus, mida arvat, ümbritses pihttara. Vallutati venelaste poolt 1558; 16. s. lõpul oli varemeis, taastati 17. s. I p., vallutati taas 1656. 17. s. lõpul kavatsesid rootslased linnust rekonstrueerida (E. Dahlbergi proj. 1699), ent alanud Põhjasõja tõttu jäi kava realiseerimata. Tänapäevaks täielikult hävinud, madala veeseisu ajal on jõekaldas näha parvaluse fragmente. Linnuse territooriumil paiknevad nn  Kantsi kõrtsi varemed. 
(Eesti Arhitektuur, K. Alttoa)</span>


source: A
code: 7204
name: Luunja mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Luunja mõisa park on suur (8,22 ha) ja neljaosaline, millest pool on väljapeetud regulaarses stiilis. Pargi põhiosaks on esi- ja tagaväljak, terrassaed ja vabakujuline pargiosa nende taga. 
18. sajandi keskel asus Luunjas barokkpark, mis peahoone lähedal oli väga korrapärase kujundusega laskudes terrassidena Emajõe poole. Parki läbis kaks ristuvat telge, peatelg jagas pargi peahoone keskteljel pooleks, risti paiknenud telg oli orienteeritud Emajõele.
19. ja 20. sajandi vahetusel viidi maantee pargist (ja ka mõisasüdamest) kõrvale ning tekkinud teedevaheline väljak kujundati vabakujuliseks lookleva teedevõrgustiku ja tiikidesüsteemiga pargiks. 19. sajandi lõpul kujundati regulaarne barokkpark ümber maastikupargiks. Ümber kujundati ka tagumine pargiosa, kuhu rajati juurde kanaleid ja muudeti teedevõrku.
Pargis on veel tänagi leida nii regulaarseid kui ka vabakujunduslikke elemente.
Barokkpargi terrassidel asunud kahest nelinurkse kujuga tiigist on üks tänaseni säilinud. Hiljem on pargi vahetusse lähedusse rajatud hulgaliselt kuivenduskraave.
Mõlema kujunduse korral on oluliseks peetud ka pargist avanevaid vaateid. Üle Emajõe on hästi näha olnud Kaagvere mõisa peahoone ning Vana-Kastre linnus (mõlemad tänaseks hävinud).
Tänane parki sissesõidutee on ääristatud siberi nulgudega, Tartu poole suunduvat pärnaalleed on täiendatud paplite, vahtrate ja jalakatega.
Esiväljak on pea puudeta. Kiviaedu on palju majandushoonete gruppide piires. Tagaväljak on pikk ristkülik, piiratud teega ja alleega. Väljakusisest kujundust ei ole säilinud. Pargi teise osa moodustab tagaväljaku jõepoolsel küljel asuv terrassaed, mis on liigendatud ristuvate teede võrguga. Pargiosa alläärel oli kaks tiiki. Pargi kolmanda osa moodustab eelnimetatud kahe osa tagaküljel paiknev lainelise loodusliku reljeefiga vabakujuline park. Pargiosa on osalt piiratud kivimüüriga ja puudereaga.
Neljanda pargiosa moodustab vanast teest teisele poole jääv pargiala, mis piiratud kõrgete tellistulpade ja raudvõrega. Pargiala on täidetud vabakujuliste puudegruppidega.
Peamiseks puuliigiks on  harilik pärn. Leidub ka  harilikku vahtrat, harilikku tamme, harilikku saart, siberi nulgu, siberi lehiseid, halli leppa, harilikku kuuske ja ebatsuugat.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>18. saj. rajati suurejooneline barokkpark, mis paiknes Emajõe poole laskuvatel terrassidel.
19. saj lõpus ümber kujundatud vabakujuliseks maastikupargiks
Müüriga ümbritsetud kunagise puuviljaaia asemele rajati sovhoosi ajal rosaarium</span>


source: A
code: 7205
name: Luunja mõisa alleed, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tänane parki sissesõidutee on ääristatud siberi nulgudega, Tartu poole suunduvat pärnaalleed on täiendatud paplite, vahtrate ja jalakatega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tartu poole  viiv pärnaallee on istutatud 19. sajandi I poolel, nuluallee 19. sajandi lõpul või 20. sajandi algul.</span>


source: A
code: 7206
name: Luunja mõisa pargi ja aia piirdemüürid, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Punasest tellisest graniittulpadega tugistatud  dekoratiivsed piirdemüürid.  Aiad enamuses majandushoonete juures.
Metallaia tulpadel kivikatted, aial maakividest alusmüüritis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi lõpul.</span>


source: A
code: 7207
name: Luunja mõisa viinaköök, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Luunja mõisa viinaköök on keskmise suurusega lihtne ja liigendamata kivihoone, seinad krohvitud. Hoone on ühekordne, kuid osaliselt väljaehitatud lakakorrusega. Ehitist kattis algselt kõrge poolkelpkatus, mis hiljem asendati viilkatusega. Hoonel olid algselt väikesed aknaavad, kuid hiljem lisati ka kõrgemaid aknaid, mis kaeti lamedate kaartega. Hoonet on ümber ehitatud ka Nõukogude perioodil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Viinaköögi algne hoone pärineb tõenäoliselt 19. sajandi algusest. 19. sajandi lõpul ehitati see tunduvalt suuremaks.</span>


source: A
code: 7208
name: Luunja mõisa sepikoda, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sepikoda on 1-kordne väike maakivihoone laialt krohvitud kivide vahedega. Nurgad laotud tellistest hambuvate plokkidena. Hoonet katab viilkatus kitsaste üleulatuvate räästastega, millel vertikaallaudistusega otsviilud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Luunja mõisa sepikoda on ehitatud arvatavasti 19. sajandi teisel poolel.</span>


source: A
code: 7209
name: Luunja mõisa aednikumaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike krohvitud kivihoone, millel madalad seinad kuid kaks korda kõrgem poolkelpkatus, kaetud S-kivikattega (osaliselt asendatud plekiga). Külgfassaadidel ja poolviilu kelba alaservas on lai sügavalt profileeritud karniis. Hoone nurgad on kujundatud lamedate nurgaliseenidega, ruudukujulised võrdlemisi suured aknad on krohvraamistuses. Akendel on olnud algselt 12-ruuduline raamijaotus, aknad paiknevad väga madalal. Hoone keskel on olnud mantelkorsten. Ehitis on barokne ja pärineb arvatavasti 18. sajandi teise poole keskelt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Aednikumaja on ehitatud 18. sajandi II pooles.</span>


source: A
code: 7210
name: Luunja mõisa karjalautade kompleks, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Laudad moodustavad suure ehitiste rühma, mis koondatud pika nelinurkse sisehoovi ümber. Hooned on kas liidetud või on nende vahed suletud müüride ja väravatega. Vanimad hooned kompleksis on krohvimata maakividest (v.a maantee äärne, mis krohvitud). Esifassaadi akende vahel on laiad pilastrid. Aknad on väikesed, ruudukujulised, osa aknaid sisehoovis on rekonstrueeritud suurteks ja kõrge kaarega avadeks, millel eenduv tellisääris. Maantee ääres hoone keskteljel on lai läbikäik, millel seintes kõrge kaarega sillustega avad, mis raamitud krohviääristega. Hoonet kattis algselt poolkelpkatus, millel olid profileeritud räästakarniisid ja äärisega ümaraken poolviilus. Hiljem kaeti katus üleulatuvate räästastega viilkatusega. Ajalooliselt olnud sindelkatus, tänapäeval on katteks eterniit.
Hilisemad laudahooned on paigutatud paralleelselt vana kompleksi taha. Uuemad hooned on väga pikad. Krohvimata maakiviehitised, kaetud kõrgete viilkatustega (tänapäeval katteks eterniit). Uksed valdavalt kaaravadega. Aknad on nelinurksed ja kitsad ning kõrged, 8-ruudulised.
Hoovi lõpetab maantee ääres kõrge krohvimata maakivimüür, milles on kõrge kahe arkaadiga värav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoonete kompleks on tõenäoliselt rajatud mitmes ehitusjärgus. Esmalt rajati 19. sajandi esimesel poolel suletud ruudu kujuline sisehooviga hoonetekompleks. 19. sajandi teisel poolel see osaliselt lammutati ja pikendati pikkade paralleelsete hoonetega. Viimaste otstele püstitati hoovi sulgev müür, kuhu 20. sajandi algul rajati värav.</span>


source: A
code: 7211
name: Luunja mõisa moonakatemaja, 19-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur H-kujulise põhiplaaniga kahekorruseline kivihoone, mille põhikorpusega risti asetsevad tiibhooned on kaetud kelpkatusega. Katusekatteks on olnud laast, mis hiljem asendatud eterniidiga. Seinad on laotud maakividest, kivide põsed ulatuvad krohvipinnale, krohv kohati pikitud kivikildudega. Korruste vahel on lai tellistest krohvimata vahevöö, nurgad laotud krohvimata tellistest laia kvaaderliseenina. Ka aknad omavad tellisääriseid, algupärased aknad on ollnud 8-ruudulised. Hoone on historitsistlik ja pärineb 19. sajandi teisest poolest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Moonakate maja on ehitatud 19. sajandi II pooles.</span>


source: A
code: 7212
name: Kavastu mõisa ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvitud kivihoone, mille otsa rajatud hiljem pikendus lõhutud ja valgendatud maakivist (kuivati). Hoonet katab seintest kõrgem  kelpkatus. Räästakarniis on kitsas laudkarniis. Hoone esifassaadi  keskteljel on suur uks, seda ääristavad kummalgi tiival kaks akent, seejärel samalaadsed uksed ja tiival üks aken.  Aknad ja uksed on kaetud lameda kaarega. Uksed markeeritud  laiade pilastritega, millel vahevööd.  Pilastrid toetavad laia eenduvat kaarsillust, mis ülal kaetud kitsa kaarfrontooniga. Hoone nurgad on kujundatud laiade nurgaliseenidega. Kuivati uus osa omab samasuguseid liseene, kuid aknad on suured 8- ruudulised.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18. sajandi lõpuveerandil, juurdeehitatud kuivati 19. sajandi teisel poolel.</span>


source: A
code: 7213
name: Kavastu mõisa tall, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väiksem viilkatusega maakivist ja tellistest maakiviehitis, akendel tellissillused.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tall on ehitatud 19. sajandi II pooles.</span>


source: A
code: 7214
name: Kavastu mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algne park rajati terrassidel asuva barokkaiana peahoone ja Emajõe vahelisele alale. 
Jõeäärsel madalal alal asus tiikide ja kanalite süsteem. Esiväljak oli avar, piiratud majandushoonete, puudegruppide ja puudereaga.
19. sajandi keskel rajati üle 2 kilomeetri pikad pärnaalleed ja istutati tihe puistu fooniks peahoonele ja terrassidele. Koos peahoone historitsistlikus stiilis juurdeehitusega muudeti ka pargi kujundust. Peahoonest ja seda ümbritsevast pargist avanesid vaated Emajõele.
Tänaseks on hävinud regulaarne teedevõrk peahoonest jõe pool paiknevatel terrassidel. Alles on tiheda segastiilis istutusega võsastunud park.
Domineerivateks liikideks on harilik pärn ja harilik tamm.
Leidub ka harilikku vahtrat, harilikku saart, harilikku jalakat, harilikku kuuske, harilikku mändi ja siberi lehist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>18. ja 19. sajandi vahetusel rajati terrassidega barokkaed peahoone ette nõlvale vastu Emajõge. Jõeäärne madal ala oli kujundatud tiikide ja kanalite süsteemiga.
19. sajandi keskel rajati pikad alleed ja istuti tihe puistu fooniks peahoonele ja terrassidele.
19. ja 20. sajandi vahetusel, kui peahoonele tehti historitsistlikus stiilis juurdeehitus, kujundati ümber pargi barokne osa ja täiendati pargi põhipuistut.</span>


source: A
code: 7215
name: Kavastu mõisa piirdemüür, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vana regulaarparki piirava maakivimüüri fragmendid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi algupoolel.</span>


source: A
code: 7216
name: Mehikoorma lut. kiriku varemed, 1894.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, neoromaani elementidega ühelööviline maakirik, mille arhitektuuriline mõjukus põhineb eelkõige maakividest seinte ning tellistest akna- ja uksepiirete, karniiside jm värvikal vastandamisel. Kiriku torni ülaosa on samuti tellistest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mehikoorma kirik püstitati 1895-1896 Räpina abikirikuna. Projekti koostas arhitekt Reinhold Guleke ja ehitusmeistriks oli Johannes Hoppe.
Kirik sai Teise maailmasõja ajal kannatada ning on alates 1944. aastast varemeis.</span>


source: A
code: 11560
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 995
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub neljast ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11557-11560). Kääpa reg nr 11560 läbimõõt on ligikaudu 9 m ja kõrgus 0,7-0,8 m. Kääbas on ümmargune, madal ning laugete nõlvadega. Kääpa põhja-kirdeosas on suurem kamardunud lohk.  Kraav kääpa ümber pole märgatav (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmisusse (mälestised reg nr 11557-11560), mis paikneb Võru-Räpina maanteest loode pool, vahetult Võhandu jõe ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub see I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistut (mälestised reg nr 11557-11560) on lähemalt kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 29 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kus ta märgib, et kääpaid on kaevatud, kuid ei teata, kes ja millal kaevas ning milliseid leide sealt saadi. Mälestisele on 1972. a septembris koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11574
name: Kalmistu
type: Kalmistu
alt_id: 1010
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistuks on kasutatud madalat laugete nõlvadega loode-kagu suunalist küngast. Kalmistu ala ligikaudsed mõõdud on: pikkus 28 m, suurim laius 12 m, kõrgus ümbritsevast maapinnast keskmiselt 50 cm. Algselt on kalmistu ala nähtavasti suurem olnud, tema edelapoolne osa on lõhutud maanteega, mujalt aga nähtavasti kündmisega, sest kalmistu paikneb põldude keskel. Kalmistu on kaetud ühtlaselt murukamaraga ning säilinud peaaegu rikkumata, vaid tema kagupoolses otsas on ligi 4 m läbimõõduga ja kuni 0,6 m sügavusega auk, mis on kamardunud. Kalmistul paikneb kivirist, mille pikkus on 103 m, suurim laius 45 cm ning paksus 29 cm. Kivirist on lõhutud, tema üks ristiharu puudub. Risti pealispinnal on kaks väiksemat risti kujutist, milledest üks paikneb säilinud ristiharul ning teine alumises osas (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Räpina kihelkonnas. Asulakoht paikneb Räpina-Kahkva maanteest vahetult kirdes, lainjal tasandikul, mis jääb Võhandu jõest edela ja lääne poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu kuulub 15.-18. sajandisse, samast ajast peaks pärinema ka kivirist. Kalmistut ja kiviristi on kirjeldanud O. Ugart Räpina kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 45 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Mälestisele on 1976. a septembris koostanud passi arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11672
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1287
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 17 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683).
Nimetatud kääbas jääb metsatee kõrvale, asub vahetult kääbas reg nr 11671 kõrval.
Kääbas on laugete nõlvadega, aga üsna kõrge: kõrguseks 1 m ja läbimõõt 9 m.
Kraav kääpa ümber pole jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683), mis paikneb Koolmajärve liivasel kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11677-11683) I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu olemasolust Koolmajärve kaldal on teatatud J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922. a lk 53 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes märgib, et siin on 13 kääbast, enamasti üsna madalad ja lauged, kaetud tiheda männimetsaga. Kääpaid on kaevatud, kuid millal kaevamised toimusid, kes kaevas ja milliseid leide saadi, selle kohta puuduvad andmed. 1970. a sügisel leiti lisaks neli kääbast. Mälestisele on passi koostanud 1972. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 11682
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 2651
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas kuulub 17 ümmargusest kääpast koosnevasse kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683) ja on sealse grupi viimane kääbas. Asub eelmisena kirjeldatud kääpast 7 m eemal, metsatee ääres.
Kääbas on laugete nõlvadega, pealt kumer, tema läbimõõt 9 m, kõrgus 1,0 m. Kääpal kaks vana lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Võrumaal, Põlva kihelkonnas. Kääbas kuulub kääbaskalmistusse (mälestised reg nr 11677-11683), mis paikneb Koolmajärve liivasel kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbaskalmistu (mälestised reg nr 11677-11683) I aastatuhande II poolde. Kääbaskalmistu olemasolust Koolmajärve kaldal on teatatud J. Jungile saadetud kirjades. Lähemalt on kääbastikku kirjeldanud O. Ugart Põlva kihelkonna kirjelduses 1922.a lk 53 (käsikiri Ajaloo Instituudis), kes märgib, et siin on 13 kääbast, enamasti üsna madalad ja lauged, kaetud tiheda männimetsaga. Kääpaid on kaevatud, kuid millal kaevamised toimusid, kes kaevas ja milliseid leide saadi, selle kohta puuduvad andmed. 1970. a sügisel leiti lisaks neli kääbast. Mälestisele on passi koostanud 1972. a septembris arheoloog M. Aun (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 7217
name: Mäksa mõisa peahoone 18-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mäksa mõis on kahekorruseline poolkelpkatusega kuubitaolise üldkujuga barokne kivist hoone, mis on valminud 18.-19. sajandi vahetusel. Hilisem juurdeehitus on järelklassitsistlike fassaadilahendustega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Härrastemaja on ehitatud 18.-19. sajandi vahetuse paiku.
Mäksa mõis (saksa k. Mäxhof) pärineb keskajast ning seda on esmamainitud 1555. aastal. Mõis on saanud oma nime tollaste omanike Meckside järgi. 
Hiljem käis mõis käest kätte. Pärast Põhjasõda on ta kuulunud nii Schübteritele, von Loewensternidele kui ka von Essenitele. Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Otto von Essen. 
Enne Teist maailmasõda kuulus hoone Kaitseliidu Tartu malevale.
</span>


source: A
code: 7218
name: Mäksa mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>8,44 hektari suurune mõisapark paikneb Emajõe kaldal. Lainjal moreenmaastikul paistab kaugele algselt regulaarse, hiljem maastikupargiks kujundatud pargi puudesalu. 18. sajandil rajati peahoone ja jõe vahele jäävale nõlvale terrassid, mis kujundati regulaarse barokse iluaiana, kuhu rajati ka tiigid. Regulaarsena oli kujundatud ka peahoone esine ala, kus ovaalsele väljakule suunduvad kolm sissesõiduteed. Väljakut ennast ümbritseb vabakujuline vahtrapuistu.
Hiljem rajati pargi suurejooneline maastikupargiosa, kust avanesid vaated ümbritsevale maastikule ja Emajõele. Pargi idaosas asunud suur viljapuuaed oli eraldatud pargi põhiosast pärnaalleega. Pargi juurde  kuulusid ka kaks kuusetukka faasanite kasvatamiseks. Valitsejamaja juures asus iseseisev pargiosa.
Säilinud on vabakujuline pargiosa. Barokkpargist on säilinud pärnaallee.
Domineerivateks liikideks pargis on  harilik pärn, harilik tamm, harilik vaher. Leidub ka harilikku kuuske, siberi nulgu, seedermändi. Tähelepanuväärsetest üksikpuudest tuleks mainida kolmeharulist harilikku kuuske. Botaanilisteks haruldusteks on hariliku kuuse püramiidjas vorm "Cupressina", valge mänd, must mänd, hall pähklipuu.
(Pargiankeet, 2002) </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>18. sajandil rajati Mäksa mõisa peahoone ja Emajõe vahelisele alale terrasside ja tiigikestega kujundatud regulaarne barokkpark.
19. sajandi teisel veerandil, pärast peahoone valmimist laiendati parki ning muudeti see suurejooneliseks maastikupargiks.
20. sajandi algul rajati kaks kuusesalu, kus kasvatati faasaneid.</span>


source: A
code: 7219
name: Mäksa mõisa v.Essenite hauakabel, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik telliskabel, mille fassaadipinnad on krohvitud ja kujundatud krohvile maalitud tellisfaktuuriga. Esi- ja tagafassaadi viiluväljad on kujundatud valgeks krohvitud profileeritud karniisi ja selle all telllistest laotud hammaslõigkeornamendiga, külgedel kahelpool gooti teravkaarava fassaadipinnast kergelt eenduvad krohvitud pilastrid. Külgfassaadil niśśides ristikujutised. Kabeli ümber on mõisnike perekonnakalmistu, mida ümbritseb maakivist ja tellistest piirdemüür.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hauakabel on ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7220
name: Vana-Kastre linnuse territoorium, 13-16.saj.
type: Linnus
alt_id: 514
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Endisest linnusest on tänaseks säilinud vaid rusukiht, võsastunud müüritise juppe ning kivikogumeid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Endise linnuse territoorium asub Tartu maakonnas, Kastre vallas, Vana-Kastre külas. Linnuse territooriumi piiravad ühest küljest Emajõgi ning teisest küljest Luutsna jõgi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnus Emajõel Tartu kaitseks ja tollipunkt. Esmamainitud 1342; võimalik, et rajatud juba 13. s. Purustati Liivi sõjas, seejärel tõen. taastati ning Vene-Rootsi sõjas hävitati lõplikult. Paiknes madalal platool Emajõe ja Luutsna jõe ühinemiskohal, tuginedes eelkõige veekaitsele. Pealinnust piirasid maa poolt vallikraav ja eeslinnus, viimast omakorda jõgesid ühendav vallikraav. Linnusest on järel napid maakivi-ja tellismüüride fragmendid. Võimalik, et algselt oli seal torn-linnus, millele viitab köha saksakeelne nimi Oldenthorn. On oletatud, et linnus oli 4-kandiline, kastellilaadne, kolm külge hoonestatud, Emajõe-poolsel küljel parhamilaadne eesehitis. Jõe kaldal säilinud palgid viitavad sadamale..
(Eesti Arhitektuur, K. Alttoa)</span>


source: A
code: 7221
name: Kaagvere mõisa teenijatemaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 251K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandi keskpaigast pärinev suur kahekorruseline ja kõrge poolkelpkatusega krohvimata maakivist  mõisahoone, mille fassaadidel suured teravkaarsed aknaavad ja kivikildudest mosaiigina laotud dekoratiivseid kujundeid. Hoone on avara pööningukorrusega ja osaliselt kellerdatud. Vahelaed on massiivsetel puittaladel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. sajandi keskpaigas.</span>


source: A
code: 7222
name: Kaagvere mõisa õllekoda, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 251K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümmarguse põhiplaaniga krohvitud tellisehitis maakivivundamendil, alumisel korrusel teravkaarsed petikavad ja uks, teisel korrusel lameda sillusega kaaravad ja petikud jõulises raamistuses. Hoonel on profileeritud tellistest räästakarniis ja korruste vahevöö. Hoonel oli koonusja vormiga katus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa õllekoda on ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7223
name: Kaagvere mõisa valitsejamaja, 19. saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoonel on kõrge poolkelpkatus puitkandjatel. Hoonel on krohvitud kiviseinad, kelbaviiludel profileeritud krohvkarniisid. Põhiplaanilt on hoone jaotatud neljaks kambriks mis grupeeruvad keskteljel paiknenud eeskoja ja mantelkorstna ümber. Hoonel on säilinud profileeritud vertikaalinpostidega 12 ruuduga aknad koos sepissulustega, mille raame on osaliselt uutega asendatud. Säilinud on ka algupäraseid ja hilisemaid tahveluksi, puitpõrandaid jm kultuuriväärtusega detaile ja hooneosi. Hoonet on 1920-30 ja 1950-60. aastatel ümber ehitatud, juurde ehitatud hoovipoolne eeskoda ja uue õppekorpusega ühendav galerii, mis on amortiseerunud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>18. sajandi teisest poolest või 19. sajandi algusest pärinev arhailine elamu.</span>


source: A
code: 7224
name: Kaagvere mõisa kasvuhoone, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist kasvuhoonekehand tahukalise paviljonimahuga kummalgi hooneküljel. Lõunasse orienteeritud kaldkatusega keskosa on olnud klaasitud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kasvuhoone on ehitatud 19. sajandi lõpus-20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 7225
name: Kaagvere mõisa piirdemüürid, 19.-20.saj.'
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist ja lubimörtseotisel laotud piirdemüürid, mis eraldavad mõisaparki majanduhoonete kompleksist ja viimase üksikuid osi. Müüride kõrgus ca 1,5- 1,8 meetrit, varisenud osades ca 0,5-1,0 m maapinnast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Piirdemüürid on rajatud 19. sajandi lõpus-20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 7226
name: Kaagvere mõisa aednikumaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega ühekorruseline suhteliselt kõrge viilkatuse ja krohvitud tellisseintega kivihoone. Vahelaed on massiivsetel puittaladel ja nn. poola laudisega. Algne tahutud katusekonstruktsioon. Katuse all on lakakorrus. Hoonel on tsementkivikatus.</span>


source: A
code: 7227
name: Kaagvere mõisa kelder, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandi keskelt või teisest poolest pärinev väike mõisa abihoone, mille seinad laotud maakivist, avade raamistus ja sillused tellistest. Hoonel on tugevalt üleulatuv madala räästaga viilkatus. Sarikaotsad on profileeritud, kirdepoolsel otsaviilul avatud sarikapaar. Kirdepoolse katuseviilu all on rombikujuliselt profileeritud diagonaallaudisega uks, lõunaküljel lihtsam kahe poolega lakaluuk. Keldriuksed on põõnaga lauduksed sepishingedel. Keldriakendel on säilinud algupärased aknalengid sepissulustega. Keldris on kolm keldriruumi, millest külgmistel ruumidel on tellistest silindervõlvid ja keskmisel ruumil I-taladele toetuv tellistest lamevõlv.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7228
name: Kaagvere mõisa kuivati, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega kahekorruseline krohvimata lõhutud maakividest ehitis. Hästi proportsioneeritud  sümmeetrilise põhiplaaniga. Hoonet katab üleulatuvate räästastega viilkatus (algseks katendiks laast). Avad ääristatud hambuvate plokkidena tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi lõpul või 20. sajandi algul.</span>


source: A
code: 7229
name: Kaagvere mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suure (8,9 ha) pargi ovaalne esiväljak on oma kuju ja osa puudest säilitanud. Betoonist purskkaev ja regulaarne lillepeenar on pärastsõja-aegsed. Esiväljakust lõunasse jääv osa on erivanuseline. Seal leidub alleefragmente nii 18. saj. kui 19. saj. lõpust ja istutusi 1970 – 1980-ndatest aastatest.

Terrassidega tagaväljaku kujundus on  vähemalt saja-aastane 
Tagaväljaku lääneosa on kaetud eaka puistuga. Väljaku idapoolsele lagedale osale on tehtud uusi istutusi. Tagaväljakul on kaks vabakujulist tiiki. Keskmisel terrassil on praeguseks amortiseerunud palliplats. Tagaväljakust itta jääb vabakujunduslik maastikupark tiigi ja paviljonikünkaga ning hiljem rajatud biotiikidega. Pargi kaugem osa läheb üle looduslikuks lodumetsaks. Mõisasüdamikust läände jääb endine ehiselementidega viljapuuaed, praegu kasutusel põllumaana. Seoses erikooli staatusega on park külastajatele osaliselt suletud.

Maastikuparki piirab lõunast tammeallee (90 m, puid säilinud 77%) ja põhjast Emajõgi. Pargi koosseisu kuuluvad ka vahtra-pärna-saare segaallee Tartu (65 m, puid säilinud 69%), vahtra allee Roiu (200 m, puid säilinud 60%) ja pärnaallee Tõlgu männiku (90 m, säilinud puid 87%) suunas. 
Dendroloogia 
Pargis leidub 37 liiki puid-põõsaid, domineerivad lehtpuud ja -põõsad (puid 18 ja põõsaid 12 liiki). Okaspuid on 7 liiki. Hulgaliselt leidub harilikku vahtrat, harilikku saart, harilikku tamme, harilikku ja läänepärna, harilikku jalakat ja sangleppa. Olemas liigiline nimistu 1984. ja 1998. aastast. Tähelepanuväärsed üksikpuud: künnapuu esiväljaku ovaalil, siberi seedermänd maastikupargis. 
(pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algselt korrapärase kujundusega park rajati tõenäoliselt 18. sajandil krahv Münnichi tellimusel. Nolckenite ajal 19. sajandi II poolel laiendati parki ida suunas. Idapoolne osa, mille juurde kuulusid ka Vana-Kastre linnuse varemed, kujundati parkmetsaks. Pargina majandati ka ida poole jäävat Tõlgu männikut, kuhu viis pärnaallee</span>


source: A
code: 7230
name: Nõo kirik, 13.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 515
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Nõo Laurentsiuse kirik oli algselt ilma tornita ehitatud kiviehitis. Kellade tarvis ehitati 1819. aastal lääneviilule puidust haritorn. 19. sajandi lõpus omandas Nõo pühakoja interjöör tervenisti pseudogootilise ilme. 1870. aastate lõpus külgrõdude ehitamise aegu suurendati ühtlasi ka kiriku aknaid. Kirik on krohvitu, kolme lööviga kolme-traveeline kodakirik, mille pikihoonele liitub silmatorkavalt avar ruutjas kooriruum. Kiriku kesklööv on peaaegu kaks korda laiem külglöövidest. Kesklööv on kaetud tugevate mõigasroietega 8-osaliste domikaalvõlvidega. Külglöövides on ristvõlvid, mille roideprofiil on lähedane kesklöövi omale. Eeskoda lääneportaali ees on lammutatud; säilinud on kaks sarikaid kandnud konsoolkivi. Kiriku viilud on rikkalikult kujundatud. Altarikujundus valmis 1895. aastal Gustav Beermanni kavandi alusel. Kiriku käärkamber ja puidust torn on uuema aja lisandid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartu maakonnas, Nõo alevikus, Tartu tänava ääres. Ümbruses asuvad peamiselt eramajad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated hoone ehitamisest pärinevad 1250.-1260. aastatest. Kirik on pühendatud esidiakon märter Laurentiusele. Alguses Tartu toomkapiitlile allutatud ja alles 15. sajandi II poolest kihelkonnakirikuks saanud pühakoda olevat kunagi olnud ka palverännakupaik. Nõu kirik on ka kogu piirkonna vanimaid maakirikuid. Nõo kirik on üks esimestest kirikutest Eestis, kus võeti kasutusele orel.</span>


source: A
code: 7231
name: Leesikmäe taluait, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on väikese rõhtpalkhoonega, millel on uue plekk-kattega poolkelpkatus ja ulualune.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on 19. sajandil ehitatud Leesikmäe talukompleksi kuulunud aidahoonega.</span>


source: A
code: 7232
name: Luke mõisa kärnerimaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 256K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, ristküliku kujulise põhiplaaniga dekoratiivne tellishoone. Kaetud puitpitsviiludega katusega. Hoone fassaadid on historitsismile omaselt dekoreeritud. Kõik avad markeeritud punastest tellistest dekoratiivsete hammaslõikeliste karniisidega, mis pakuvad heledatele krohvitud seintele kontrasti.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20. sajandi algul. Hoone restaureeriti 1998. aastal.</span>


source: A
code: 12697
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 215-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ovaalse põhiplaaniga tugevasti kamardunud raunaga, mille kõige kõrgem osa on hari. Kalme läbimõõt loode-kagu suunas on 13 m ja ristipidi 10 m. Kõrgus (mõõdetuna lääneküljelt) 0,9 m. Kalme loodepoolne ots on üsna järsk, vastasots lauge, küljed on samuti üsna järsud. Kalme paksust rohukamarast paistavad kivinukid välja ainult kirde servast, kuhu on kogutud ka veidi põllukive. Kalme laele on lükatud üks suur raudkivi, mille läbimõõt üle 1 m ja kõrgus üle 0,5 m. Kalme lõunaotsale on kunagi ammu kogutud vankritäis väikesi paekive (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme pärineb I aastatuhande I poolest. Kalme on esmakordselt registreeritud 1978. a sügisel. Arvatavasti on tegemist ühetarandilise kalmega. Mälestisele on koostanud passi 1979. a juulis arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 7233
name: Luke mõisa karjalaut, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 256K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19-20. saj vahetusest pärinev puhasvuuk-tellisseintega mõisa abihoone. Otsaviilud on ääristatud hammaslõikeliste karniisidega ja põhiplaan on U-kujuline. Tiibhoones on seinamaterjaliks kasutatud ka maakive. Peale 1993. aasta põlengut on säilinud ainult müüristik.</span>


source: A
code: 7234
name: Luke mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 256K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargi kujundajaks ja viimase peahoone arhitektiks peetakse R. von Engelhardi. Park asub kolmel eritasapinnana paikneval terrassil. Pargi juurde kuuluvad 0,3 km pikkune Nõo poole suunduv läänepärna-allee, 1 km pikkune Pangodi poole suunduv läänepärna-allee ja 1,3 km pikkune Unipiha mõisa poole suunduv pärna-allee. Kõrgel mäerinnakul on suur okaspuumets, mille esiserv on kujundatud raietega pargimetsa ilmeliseks.
Luke park on stiilipuhas historitsistlik park, kus domineeris pseudobarokne lahendus. 
Põhjast lõunasse jagavad tiigid mõisaansambli kahte ossa: lääne poole jäävad park ja eluhooned, ida poole majapidamishooned koos õunaaia ja kasvuhoonega. Pargi idapoolset osa lahutab läänepoolsest osast Voika ojale kaskaadidena rajatud viiest tiigist koosnev tiikidesüsteem, mille paisutusseadmed ja neil asuvad sillad on olnud suurtest, tahutud ja hästi sobitatud graniitplokkidest. Säilinud on graniidist väiksemaid poste, samuti sissepääsu juures kaks suuremat väravaposti.
Pargi võib tinglikult jagada kuueks osaks. 
* Esinduslik osa, kus võimas läänepärna-allee viib mõisahoone esisele väljakule, mille suuri murupindasid kaunistavad põlispuudegrupid.
* Barokkstiilis kujundatud osa pügatud hekkide ja boskettidega, kus muruväljaku ümber on neli ühetaolist pügatavatest elupuudest bosketti, nende pikematel külgedel kaks pügatavatest pärnadest ristkülikut, keskel ringid.
* Kolmandasse pargiossa viib kivitrepp, mida valvavad lõviskulptuurid. See on varjurikkam, keskteljel pärna-allee, millest paremal pärnahekkidest labürint, vasakul pärnadega raamitud muruväljak. 
* Neljas - astme võrra madalamal asuv pargiosa, kus muruväljaku keskel ja ühtlasi ka peatelje lõpetuseks asub skulptuur.
* Viies iseseisev osa on korrapäraselt istutatud tammede ja pärnadega.
* Terrassiliselt laskuv viljapuuaed teisel pool tiikidekaskaadi.
Domineerivaks liigiks on harilik pärn, esineb ka harilikku tamme, lääne pärna, harilikku jalakat, siberi nulgu, harilikku elupuud. Pargi vanimad puud on harilikud pärnad, läänepärnad ja harilikud tammed. 2000. aasta dendroloogilise inventeerimise käigus on kokku loetletud 37 puu- ja põõsaliiki. Tähelepanuväärseteks üksikpuudeks võib pidada kahte suuremõõtmelist harilikku elupuud.
(Pargiankeet. 2002)
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>18. sajandi teisel poolel rajatud barokkpark. Sel perioodil pandi alus tänaseni säilinud mõisa üldplaanile.
19. sajandi teisel poolel rajasid (rekonstrueerisid) von Knorring’id nii tiikidesüsteemi, maakivist ringmüüri kui ka pargi, mille tulemusel tekkis kunagise regulaarstiilis pargi asemele n.ö neobarokkpark. 1898. aastaks oli park kujundatud. 
Pargi kujunduse autoriks peetakse arhitekt R. von Engelhardi.</span>


source: A
code: 7235
name: Luke mõisa pargitrepp kahe lõvifiguuriga, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 256K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargi kesktelje  trepimademel  kahel pool kõrgendatud alustel kummalgi pool üks lamav lõvifiguur.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi teisel poolel ehitati parki trepid ning paigaldati 2 lõvifiguuri. Lõvid on kordusvalud Riias Wöhrmanni aias olevatest skulptuuridest. (viite allikas A.  Hein Èesti mõisaarhitektuur`)</span>


source: A
code: 7236
name: Luke mõisa pargi piirdemüür ja väravapostid, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 256K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist 0,7 -1 m kõrgused piirdemüürid, kaetud algselt mulla ja looduslike aasalilledega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19. sajandi teisel poolel.</span>


source: A
code: 7237
name: Meeri mõisa peahoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt on olnud ühekorruseline kõrge soklikorrusega varaklassitsistlikus stiilis ehitis, kaetud lameda kelpkatusega. Tänapäeval on hoonel kaks korrust. Hoone soklikorrus on kogu ulatuses rusteeritud, mida liigendavad baasidele toetuvad pilastrite soklid. Soklikorrus on põhikorrusest eraldatud laia profileeritud karniisist vahevööga.  Ka katuseräästa all oli lai eenduv ja profileeritud karniis, nüüdseks on see taandunud korrustevaheliseks karniisiks. Seinapinnad on vertikaalselt liigendatud laiade pilastritega, mille kapiteelid ei ulatu toetuma räästakarniisi. Pilastritel on aknalaudade kõrgusel vahevöö ning nende all kuni soklini on pilastri pind liigendatud tahvliga. Pilastrid on ka teistel külgedel. Soklikorruse aknad on ruudukujulised, pealt lameda kaarega, mille keskel  lukukivi. Põhikorruse akende kohal eenduvad profileeringuga frontoonid.  
Esifassaadil ja tagafassaadil on olnud suured lahtised verandad, mis ei ole säilinud. Ruumide jaotus on anfilaadne. 
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Tartu rajoon.)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis kuulus piiskopiajal Tartu toomkapiitlile. Poola ajal anti mõis Tartu raehärra Meyer ile eluaegseks kasutuseks, hiljem redutseeriti. 1731. aastal kinkis keisrinna Anna mõisa von Boye le. Pärast seda vahetusid omanikud tihti. 1830. aastatel omandas mõisa krahv Zalusky. Viimane omanik oli Carl Johann Seidlitz.
Mõis võõrandati ja tükeldati 1920. aastal. 1924-1964 tegutses hoones lastekodu, 1964-1999 eriinternaatkool.
Peahoone pärineb 19. sajandi algusest, verandad 19. sajandi lõpust.
1950. aastatel on peahoone lõunapoolsesse otsa tehtud juurdeehitus. Peahoonele on lisatud teine korrus. Juurdeehituste käigus on rikutud  interjöörid.</span>


source: A
code: 7238
name: Meeri mõisa park, 19. saj
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väikese 3,37 hektari suuruse valdavalt regulaarse lahendusega pargi esiväljak on pikk, ovaalse kujuga avar muruväljak, mis on piiratud sissesõiduteega ja ääristatud üksikute põlispärnadega. Pikiteljel poolitab väljakut vaid jalgtee, mille algus on markeeritud madalate graniidist ümarsammastega. Esiväljaku keskteljel, seega ka hoone keskteljele on orienteeritud sirge sissesõidutee. Väljakut liigendavad vähesed puuderühmad, ääristavad aga mõned regulaarsed puuderead. Tagaväljakuks on kitsas muruplats. Pargi põhiosa jääb peahoonest lõuna-kagusuunas ja koosneb regulaarselt ristuvatest pärna-alleedest (kunagi olnud pügatud); alleede vahelisi ruute poolitavad diagonaalid, mis omakorda lõikuvad väljaku keskosas oleva väikese ringiga. Peahoone küljele jäävad lookleva planeeringuga alleed. Pargi regulaarset osa pehmendab hilisem vabakujuline istutus lõuna ja ida küljel.
Regulaarne teedevõrk on hästi säilinud. Säilinud on ka 6 ümara põhiplaaniga graniidist posti, mis asuvad pargi lõunapoolse sissepääsutee otsas. Tiigid asuvad lautade vahele moodustunud sisehoovis ja viinaköögi ning sauna vahetus läheduses. Vaated on suunatud piki alleedega ääristatud pargis kulgevaid teid, samuti piki sissetulevat alleed otse peahoonele.
Puuliikidest domineerib harilik pärn. Märkimisväärselt esineb ka harilikku vahtrat. Tähelepanu väärib arukase punaselehine vorm.
(Pargiankeet. 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>18. sajandil rajati mõisapargi barokkansambel, 19. sajandi algul rajati pargi regulaarne osa. 19. sajandi lõpul tehti hilisem vabakujuline istutus.</span>


source: A
code: 7239
name: Unipiha mõisa peahoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>18. sajandi lõpust või 19. sajandi algusest pärinev mõisa peahoone. Hoone on ühekordne (tagafassaadis soklikorrusega), kõrge poolkelpkatusega, mis varem olnud sindelkattega, praegu katteks eterniit. Katusel säilinud massiivne korstnapits. Krohvitud välisseinad on topeltkonstruktsioonis, seespool palk, väljaspool punane tellis. Hoonel on osaliselt väljaehitatud pööningukorrus, mille mõlemas otsas on paiknenud kambrid, millest idapoolne on säilinud. Hoonel on suur kelder, osa keldrist ulatub väljapoole hoone põhimahtu. Keldris on paiknenud majandusruumid. Keldri ja sokliseinad on maakivist ja tal on kiviplaatidest ja tellistest põrandad. Hoonel on säilinud algupärased aknad, laudpõrandaid, algupäraseid siseuksi ja puittrepp. Sisemist ruumijaotust on kohati muudetud, läänepoolsed ruumid on nõukogude perioodil kohandatud kinoks (sh on lammutatud saali algupärane vahelagi ja uus lagi viidud kõrgemale). Esifassaadile on lisatud sobimatu puidust eeskoda. Hooviküljel paiknenud veranda on lammutatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Unipiha mõis rajati XVI sajandi I poolel. XVIII sajandi alguses kuulus see von Weltner’itele. 1625 liideti Unipihaga Nõo mõis. 1759 eraldas keisrinna Jelizaveta Unipiha mõisa küljest viis adramaad, moodustades sellest Vana-Nõo mõisa (Alt-Nüggen). 1773. kinkis Katariina II viis adramaad mõisa küljest kapten Berend Otto parun Rehbinder’ile, moodustades sellest Vana-Nõo mõisa. 1837 – 1844 ostis mõisa Vassili Žukovski. 1844 - 1891 kuulusid Unipiha ja Meeri mõis Carl Johann Seidlitzile. 1891 ostis mõisa Edgar von Rücker. Tükeldati 1921 . 
Peale sõda oli mõisahoones rahvamaja ja kolhoosi ajal osa hoonest  oli kasutusel korteritena.</span>


source: A
code: 7240
name: Unipiha mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike 3, 55 ha park on rajatud  C.J.Seidlitz’i poolt 19 saj III veerandi algul segastiilis. Hiljem on von Rücker’i poolt parki täiendatud groti ja hobuserauakujulise tiigiga, mille keskele jäi saareke. Pargis asus kokku kolm põhjaveetoitelist tiiki, mis olid omavahel ühenduses maa-aluste torude kaudu; praeguseks tiikide vaheline ühendussüsteem enam ei toimi. Parki on rajatud väikesi kunstlikke künkaid, millest ühes paiknes tiigile avatud grott.
Pargi esiväljakule, mida ümbritsevad üksikud põlised tammed ja lehised, suubub diagonaalselt parki läbiv tammeallee. Pargi põhiosa asub tasasel alal, lõuna poolne peahoone tagune ala laskub terrassidena. Seal asunud barokne terrassaed on hävinud. Regulaarpargi teedevõrgustik on jälgitav.
Osaliselt on säilinud parki ümbritsenud maakividest piirdemüür.
Domineerivaks liigiks on harilik pärn. Leidub harilikku tamme, euroopa lehiseid ja arukaski ja harilikku kuuske. Tähelepanuväärseteks üksikpuudeks on vanad harilikud elupuud, harilik pärn, grupp euroopa lehiseid, harilik tamm (ü.m. = 4,45 m) . Tähelepanu väärivad ka arukase lõhislehist vorm ja suurelehine pärn
Parki ümbritsevad lainjal moreenmaastikul asuvad põllud ja rohumaad. Pargi juurde kuulusid silmatorkavate maastikku kujundavate elementidena kaks parkmetsa: Kambja tee ääres olev männik Unipiha linnamäega ja Arike tee ääres olev kaasik nn. „Kalmemäega“.
(V. Ranniku, 1973; pargiankeet, 2002) 

Kaardi- ja pildimaterjal:
vana (mõisa)kaart 
Unipiha mõisa kaart 1908.a. EAA F. 2469, n. 1, sü 673 
Unipiha mõisa plaan 1862.a.  EAA F. 1393, n 1, sü 88 
Unipiha mõisa plaan 1810.a. EAA F. 1393, n 1, sü 73</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>XVIII sajandil rajatud barokne terrassidega ehisaed
XIX sajandi III veerandi alguses rajatud vabakujuline pargiosa
1890ndatel rajatud grott ja hobuserauakujuline tiik</span>


source: A
code: 7241
name: Unipiha mõisa pargigrott, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakividest laotud väike pargigrott tiigi saarekesel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi viimasel veerandil.</span>


source: A
code: 7242
name: Unipiha mõisa ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väiksem maakivist ja tellistest seintega, arvatavasti 19. sajandi III veerandist pärinev mõisa abihoone. Hoone on hulknurkse põhiplaaniga ja kelpkatusega, katuse otsad 5-kelbalised. Välisseintel on kivikildudega viimistletud maakivipinnad vaheldumisi eenduvate krohvitud tellispindadega, mis moodustavad pilastrimotiivi. Aknad on olnud väikesed, arvatavasti 6 ruudulised. Hoone N-küljele on nõukogude perioodil tehtud sobimatu silikaattellistest juurdeehitus. Enamik aknaavasid on kinni laotud, säilinud on aken hoone lääneseinas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa ait on pärit 19. sajandi II poolest.</span>


source: A
code: 7243
name: Unipiha mõisa karjakastelli varemed, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandi keskpaigast pärinevast tallihoonest on säilinud seinte maakivimüürid, milles arhitektooniliselt grupeeritud talliväravate ja akende tellissillustega kaaravad. Maakivimüürid on pikitud kivikildudega, räästa all veel kohati märgatavad krohvitud horisontaalvööd.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Karjakastelli varemed on pärit 19. sajandist.</span>


source: A
code: 7244
name: Unipiha mõisa moonakatemaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisa abihoone, mis arvatavasti pärineb 19. sajandi II poolest. Seinad on laotud punastest tellistest ja pealt krohvimata. Hoone on kahekordne, poolkelpkatusega ja osaliselt kellerdatud. Sadeveesüsteemid hoonel puuduvad. Algselt on hoone olnud ühekorruseline.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Moonakatemaja on ehitatud 19. sajandi I poolel</span>


source: A
code: 7245
name: Nõo õigeusu kirik, 1873. a
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tähelepanuväärne historitsistlik Nõo Püha Kolmainu kirik on lubjatud maakiviehitis. Kirik on traditsioonilise kolmeosalise 5 kupliga kavatisega, läänepool  kellatorn ning nelitise kõrval ristkülikuline apsiidiga.
Nelitise kohal on 8-tahuline paarisakendega tambuur suure sibulakupliga ja 4 sibulpeadega nurgatorni.
Akendel kaarsillused, tiib-uks framuugiga. 
Sisearhitektuur on lihtne, seinad ülaosas liigendatud karniisidega. Ikonostaas on historitsistlik ning pärineb 19. sajandi lõpust.
(Eesti arhitektuur. IV. 1999; A. Pantelejev. Apostliku õigeusu kirikute arhitektuuriajalooline inventariseerimine. 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1873.</span>


source: A
code: 7246
name: Kavilda linnuse territoorium, 15-16.saj.
type: Linnus
alt_id: 516
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnuse asemeks on ca 0,3 ha suurune rusune ala, mille keskmises osas on tugeva mördiseguga koos olevaid müürikatkeid. 
Säilinu põhjal on A. Tuulse leidnud, et tegemist oli ilmselt nelinurkse põhiplaaniga linnusega, mida kolmest küljest piirasid ehitised. Maakivist vundamendimüüride paksust linnuse keskosas on mõõdetud 1,6 m. 
Linnuse ehituse täpsemaks uurimiseks oleks aga vajalik korraldada arheoloogilised väljakaevamised. 
[allikaks U.Hremanni koostatud ajalooline ülevaade. ERA.T-76.1.1453]</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed kirjalikud andmed linnuse olemasolust on pärit 1495. aastast. 1582. aastast pärineb märge, kus mainitakse, et linnud on pea täielikult purustatud, 18. sajandi lõpuks on linnusest jäänud alles vaid varemed. Viimased müürijupid ja kivimaterjal kanti tõenäoliselt laiali Kavilda mõisa kivihoonete ehituseks. Tänaseks päevaks on säilinud endise linnuse aladel künklik rusula, kaetud haljastusega.</span>


source: A
code: 7247
name: Kavilda õigeusu kirik, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik tüüpprojekt. Traditsiooniline, kreekaristikujulise põhiplaaniga, viiekupliline maakivihoone. Kesktelje suhtes sümmeetriline. Torne 5 - kõik 8-tahulised, kuppel + sibulkiivriga. Fassaadid liigendmata, puhasladu punakas valged, tornid krohvitud, ümar- ja poolümarakendega ning framuugiga tiibuksega. 
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1874.</span>


source: A
code: 7248
name: Puhja kirik 15-16.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 517
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Puhja Dionysiose kirik. Keskaegne, krohvitud tellistest 1-lööviline maakirik. Kiriku kooriosa on ehitatud hilisgooti stiilis aastatel 1495-1499, mil ehitati ka konsoolidele ja kandekaarele toetuv viilutorn, mis sai praeguse barokse kiivriga puidust haritorni tõenäoliselt 18. sajandi lõpul. 
Nii torni kui ka viilu liigendavad pikad kitsad petiknišid.
Kiriku sisustus on neogooti vormides. 1868. aastal valminud altariseinal maal "Kristus ristil" (ostetud Münchenist 1859).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud tõenäoliselt 14. sajandil.</span>


source: A
code: 12707
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 225-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivina on kasutatud suurt kivimürakat, mille ühele tasasele pinnale on tehtud üks selgelt kunstlik lohk. Selle läbimõõt on 7 cm ja sügavus 2 cm. Kivi on olnud algselt maa seest väljas ca 1,3 meetrit. Kivi läbimõõt ligi 2 m. Kultusekivi ei paikne enam oma algses asukohas vaid on maaparandustööde käigus lükatud kivihunnikusse teiste suuremat kivide juurde (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi paikneb endise jaotuse järgi Valjala kihelkonnas. Kultusekivi asub Kalli-Tõnija teest ligikaudu 400 m ida pool, avatud maastikul. Kultusekivist ligikaudu 280 m loodesse jääb arheoloogiamälestis kivikalme reg nr 12702 ja põhja poole arheoloogiamälestised muistsed põllud reg nr 12709 ja kivikalme reg nr 12703.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sarnaselt teiste kultuskividega on muistis dateeritav I at eKr ja meie ajaarvamise algusesse. Kivi on esmakordselt registreeritud V. Lõugase poolt 1979. a oktoobris. Kohalikud elanikud kivist midagi ei teadnud. Mälestisele on koostanud passi 1979. a oktoobris arheoloog V. Lõugas (Mälestise ajalugu on koostatud mälestise passi põhjal).</span>


source: A
code: 13073
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 1755
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on enamvähem ümmarguse kujuga, läbimõõduga 12 meetrit, tõuseb ümbrusest umbes pool meetri kõrguse kühmuna esile. Kalme kagu- ja idaäär lõpeb astanguna, mis on tekkinud ilmselt kündmisest. Kalme keskel on rohkesti suuri, maast väljas olevaid kive, mis on sinna arvatavasti hiljem veeretatud. Kalme lääne ja lõunapoolne serv ulatub kuni Taagepera mõisa aia piirini (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub endise jaotuse järgi Helme kihelkonnas. Kalme jääb Taagepera mõisa peahoonest umbes 200 meetri kaugusele, aia edelapoolsesse nurka.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmete rajamise traditsioon sai Eesti alal alguse pronksiajal ja kestis kuni muinasaja lõpuni, seega üle 2000 aasta. Kividest rajatud kalmete ehitus, matmisviis ja erinevate kalmevormide levik muutus aegade jooksul märgatavalt. Kalmerajatised võivad olla ümara või nelinurkse põhiplaaniga, sisaldada eraldi kividest laotud keskset kirstu või mitte, omada kõrgemat või madalamat kivikuhjatist. Surnuid on maetud põletamata ja põletatult, samuti võib olla toimunud mitmeid ümbermatmisi. Surnutele on kivikalmetesse aegade jooksul kaasa pandud erinevaid asju, vahel rohkem, vahel vähem.Kalme vanust ei ole võimalik täpselt määratleda, kuna leide ei ole kalmest saadud. Seetõttu tuleb ta dateerida I aastatuhandesse. Kalmet on kirjeldanud A. Suik 1923. a Helme kihelkonna kirjelduses, lk 16 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kalmet teaduslikult kaevatud ei ole, samuti puuduvad siit leiud.</span>


source: A
code: 13357
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 18-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>IV kalme. Asub III kalmest 60 m kaugusel põllul. Kaugus külavaheteest 130 m. Tegemist on ümara künkataolise sööditükiga, millel kasvab võsa. Kalmele on peale veetud põllukive.
Mälestis on tähistatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asukoht end adm jaotuse järgi Viljandimaal, Tarvastu khk, Riuma küla, Annuse talu maal. Tee Riuma külla pöörab Mustla-Väluste-Viljandi maanteelt põhja suunas ära kohas, kus maantee teeb järsu teravnurkse käänaku (u 2 km põhja pool Väluste bussipeatust). Seda teed mööda sõites hakkavad 1,5 km järel ida pool teed põllul paistma Annuse talu kalmed. talu ise asub teest lääne pool, eespoolmainitud teekäänakust 2 km põhjas.
End. Annuse talu maal asub 5 kivivaret. Üks neist (nr 1780) paikneb teistest tunduvalt põhja pool triangulatsioonitorni juures, Villemuse metsavahikoha juurde viivast teest vahetult lõunas (IV kalmest 200 m põhja-loodes). Neli ülejäänud kivivaret moodustavad kompaktsema rühma.
Andmed 1975. a koostatud muistise passist.</span>


source: A
code: 7249
name: Puhja kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 517
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikut ning kirikuaeda ümbritseb mitmekihiline maakividest müür, sissepääsuosas kahest massiivsest nelinurkse põhiplaaniga sambast väravehitis. Krohvitud väravehitist katavad plekk-kattega telk-katuse tüüpi katted.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Puhja kirik on ehitatud 15. sajandi lõpul, kiviaed võis olla rajatud kirikuga samaaegselt.</span>


source: A
code: 7250
name: Puhja Koni tuuleveski, 1893.a.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>8-kandiline tüvipüramiidjas keresõrestik on käetud laudisega, pealt laastkattega. Kere toetub madalale maakivist vundamendile. Pea on paadikujuline, tiivad hävinud. Tuules hoidmiseks olid sabapuu kinnitamiseks ümber veski kivipostid. Jahvatusseadmeiks on kaks paari kive ja sõelapüülimasin. 
(Eesti Arhitektuur. IV. 1999)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Puhja aleviku O-serval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tuuleveski ehitas 19. sajandi viimasel veerandil Jaan Koni.</span>


source: A
code: 7252
name: Jussi talu rehielamu, 19.saj.
type: Elamu
alt_id: 518
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Loode-kagu-suunalise pikliku ristkülikulise põhiplaaniga (nn. arenenud rehielamu tüüpi) savist seintega rehielamu, mille loodetiivas on elutoad, keskel rehealune ja kagutiivas tall (laut). Hoone poolkelpkatus on algselt kaetud laastuga (praegu eterniit). 19.sajandi teisest poolest pärinev algne ruumijaotus on põhiosas säilinud, vaid köögiuks ehitatud aknaks ja elutoa ees olnud sahvrist on saanud eeskoda. Säilinud kambrite talalaed, rehetoa palkseinad ja lagi, rehealuse väravate loogaga puitsillus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rehielamu on ehitatud 19. sajandi II pooles.</span>


source: A
code: 7253
name: Jussi talu ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 518
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike rõhtpalkseintega ja poolkelpkatusega aidahoone. Katusekatteks algselt last, asendatud eterniidiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Jussi talu kõrvalhoone on ehitatud 19. sajandi II pooles.</span>


source: A
code: 7254
name: Rannu kirik, 15-17.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 519
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Praegune kirik ehitati tõenäoliselt 15. sajandi esimesel poolel tsentraalselt rõhutatud kavatisena, mis koosneb ruudulähedase põhiplaaniga pikihoonest ja laiast nelinurksest koorist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rannu kihelkond on üks vanimaid Eestis. Teadaolevalt oli Rannus iseseisev preester juba 1347. aastal. Praegusel kohal paiknev Martini kirik ehitati tõenäoliselt 15. sajandi  I poolel. Sellele viitavad mõned kiriku kooris ja pikihoones säilinud detailid, mis kinnitavad ka, et Rannu kirik võis  olla sel ajal sisekujunduselt Eesti kirikute hulgas üks väljapaistvamaid. 
Kiriku hoone on aegade jooksul mitmel korral kannatada saanud, näiteks 1627. aastal olid kirikust säilinud vaid välisseinad. Uuesti üles ehitamisel võlvlage taastama ei hakatud, vaid kaeti kirikusaal laudlaega. Põhjalikud juurdeehitused teostati kirikus 1835. aastal, mil ehitati kirikule ligi 33 meetri kõrgune torn. Ümberehitusi tehti ka õpetaja Assmuthi ajal, 1876. aastal. 
Kiriku sisustusest väärib kõige enam tähelepanu kantsel, mille korpus on valmistatud 16. sajandi keskpaiku (1554) Tartu meistri poolt. Trepistik ja kõlaräästas on lisatud 17. sajandil. Arvatavasti on see kantsel Rannu kirikusse toodud mõnest Tartu linna kirikust seoses kiriku remonditöödega 1640. aastatel. 1634. aasta visitatsiooniprotokollist selgub, et siis kantslit veel Rannus polnud. Kunstiliselt kuulub see renessanss-stiili ja on Baltikumi vanim säilinud kantsel. Kantsli külgedel paiknevad nikerdatud reljeefid, kus on kujutatud Kristust koos Ristija Johannese, Moosese ja Aaroniga. See kombinatsioon on üsna erandlik, kuna tavaliselt kujutatakse Kristust koos nelja evangelistiga. 
Altar on gooti stiilis, valmistatud Tartus tislermeister Bandelier  töökojas 1890. aastal. Altarimaali on samal aastal maalinud kunstnik R. von zur Mühlen ja sellel kujutatakse Kristust ristil koos taganutjatega. 
Vanematest esemetest võib nimetada veel puust rahapakku, mille kaanelt võime lugeda daatumit 1755. 
Üks kroonlühtritest on annetatud Rootsi kuninga Karl XII ajal, sellel on annetuse aastaarvuks 1699. Elektrivalgustuse sai kirik 1937. aastal. 
Orel on ehitatud 1906. aastal vendade Kriisade poolt, oreli prospekt on samuti pseudogooti stiilis. 
Torni tipus asuv tornikukk on sinna paigutatud 19. sajandil, samuti pärinevad sellest ajast ka ülejäänud kroonlühtrid ja altariesemed - küünlajalad, krutsifiks ning armulauariistad 
Kirik remonditi täielikult 1991. aastal (uus katus, lagi ja põrand ning elektrisüsteem, üle värvitud seinad, interjöör) ja on heas korras. 
1991-1993. aastail leidis aset kirikaia suurkorrastus, värava remont ja uue raudkivimüüri rajamine. 
1994. aastal puhastati ja seati rahuldavasse mängukorda orel. 
1995. aasta lõpus remonditi kooriruumist paremal asuv "luukamber" soojustatud talvekirikuks. 
1996. aastal sisustati talvekirik ja värviti üle kiriku põrand. 
2004. aastal restaureeriti kiriku uksed ja aknad koos vitraažidega.
(http://www.valgapraostkond.ee)</span>


source: A
code: 7255
name: Rannu kirikuaia piirdemüür, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaeda ümbritseb sideainega laotud maakivimüür. Pealt plaaditud. Sissepääsuväravad ida- ja lõunaküljel. Peavärav  on uhke kolmeosaline, kaarsillustega tellisehitis. Ees ažuursed sepisväravad. Teised väravad väiksemad ja lihtsamad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Historitsistlik väravaehitus pärineb ilmselt 19. sajandi viimasest veerandist.</span>


source: A
code: 7256
name: Rannu vasallilinnuse territoorium, 15-16.saj.
type: Linnus
alt_id: 521
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paiknes lauskjal alal, tugines veekaitsele: teda piirasid N- ja O-küljel paisjärv, S-s ja kohati ka W-s on vallikraavide jälgi. Arvat. oli kastelli tüüpi, kus lisaks maa- ja telliskividest ringmüürile oli vähemalt üks massiivne kivihoone. Müüristik on täielikult hävinud. 
Eesti Arhitektuur, K. Alttoa)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asus Tartu piiskopkonna W-piiril Võrtsjärve lähistel. Piirkond läänistati 1224 Dolenitele, kes u. 1466 müüsid valduse edasi v. Tiesenhausenitele. 1471 esmamainitud linnus ehitati tõen. 15. s.; võimalik, et üheaegselt läheduses paikneva Rannu kirikuga. Hävis Liivi sõjas.1588. a. jaanuaris rüüstatud vasallilinnus hävis lõplikult 1559. a. </span>


source: A
code: 7257
name: Rannu mõisa park, 19. saj
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike  2,9 ha segastiilis park.  Peahoone ees esiväljak puudus, tagaväljak oli poolümar muruplats, kuhu suundus pärna-allee, mis ühendas peahoone tiigiga. Peahoone tiibhoone küljel ja vana peahoone eeskoja ees olid avatud alad. Hoone ja maantee vahelises kitsas ribas leidus üksikuid puid, pargi põhialal aga nooremaid puid vabalt kogu alal. Pargi juurde kuuluvad ühepoolne pärna-allee Elva ja Sangla suunas ja vahtra-allee Rõngu suunas. Väike park lõpeb suure paisjärvega. Pargist avanesid vaated paisjärve veepeeglile.
Säilinud on regulaarsest pargist pärit pärna-alleed. Park on piiratud madala kivimüüriga, kõrgem müür on viljapuuaia ümber.
Domineerivad harilik pärn, harilik vaher, harilik tamm. Leidub ka siberi nulgu, harilikku kuuske, palsami nulgu, sahhalini nulgu, amuuri nulgu, valget kuuske, harilikku ebatsuugat. Tähelepanuväärseks võib pidada ka vana künnapuud.
(Pargiankeet. 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi keskel rajati regulaarne park. 20. sajandi algul seoses uue peahoone ehitusega kujundati ümbrus vabakujuliseks pargiks. Hiljem on parki täiendatud ilupuude ja -põõsastega</span>


source: A
code: 7258
name: Rannu mõisa ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvimata maakiviehitus. Hoonet katab seintest kõrgem poolkelpkatus, katteks S-kivi. Katuseräästad külgedel laiad ja profileeritud puitkarniisidega. Hoone esifassaadi keskosa on peaaegu kogu ulatuses sügava ulualusega, mille ees 5 arkaadiga kaaristu. Kaared on tugevate tellissillutistega, kõrge kaarega ja pealt lukukiviga. Kaarte kannad toetuvad neljatahulistele jõulistele tellissammastele. Üks arkaad on kinni laotud ning seal tänapäeval kõrge kaarega suur uks. Fassaadi vasakul tiival on madal kaarpetik, millel kõrge kaar. Hoone keskel on tugevatele konsoolidele toetatud ulgtaladega eendatud väljaehitus, milles lakaluuk.  Kõik avad, arkaad ja petikud on ääristatud tellistega. 
(V.Ranniku, 1978)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Klassitsistlik hoone pärineb arvatavalt 19. sajandi teise poole algusest.</span>


source: A
code: 7259
name: Rannu mõisa kärnerimaja, 19.-20. saj
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Arhitektuuriliselt on kärnerimaja tugevalt eenduva katuseräästa ja puitpitsornamendiga šveitsi stiili näiteks.
Maja põhiosa on krohvimata maakividest. Polügonaalse majaosa esimene korrus on ehitatud maakividest. Teise korruse tellisseina all jookseb serviti laotud tellistest vöönd.
Hoonet katab viilkatus, katteks oli algselt laast, praegu eterniit. Üleulatuvad räästad, otsaviilud horisontaallaudadest.
Algsed väiksed aknad olid 6-ruudulised. Hoone paremale tiivale on püstitatud  6-tahuline kahekordne kitsas juurdeehitus(faasanimaja?) Selle alakorrus lõhutud ja klombitud maakividest, teine korrus puhta vuugiga tellistest. Hoone nurgad ja avad on markeeritud valgeks värvitud punaste tellistega.  Korruste vahel piiras hoonet lai puitrõdu (hävinud). Hoonet katab 6 kelbasiiluga katus (algselt laastukattega, praegu eterniit), mille räästas ulatub (hävinud) rõdu kohal laialt üle. Räästal kitsa profileeringuga laudkarniis, millel ääriseks ažuurne lai puittehispits. Katuse tipus oli kitsas 6-tahuline puittorn, mis hävinud. Pea igas tahus aken või uks, pealt kerge kaarega. 
(V.Ranniku, 1978)
Hoonet on hiljuti restaureeritud, maja hoovipoolse seina laudis uuendatud.  
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud tõenäoliset kahes järgus. Polügonaalne tellistest ja maakivist hooneosa pärineb arvatavalt 19. sajandi viimasest kümnendist. Ülejäänud majaosa on veidi hilisem või hiljem kõrgemaks ehitatud.</span>


source: A
code: 7260
name: Rannu mõisa tall, 19. saj
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, massiivsete proportsioonidega krohvimata maakivihoone. Hoonet kattis seintest kõrgem  poolkelpkatus. Hoone fassaadis 5 suurt kaarpetikut lamedate kaartega ja astmeliste lukukividega. Kaari toetavad laiad pilastrid.  Kaarpetiku pindades  olid kitsad ja kõrged 8-ruudulise jaotusega aknad. Otstel 4 akent. Karniisid, petikute kaared, nurgad ja avad markeeritud tellistega. Hoone nurgad kujundatud lamedate nurgaliseenidega, mis tõusevad hoone soklisimsilt. 
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Tartu rajoon)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi teise poole keskel.</span>


source: A
code: 7261
name: Rannu mõisa tõllakuur-teenijatemaja, 19.-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maantee ääres paiknevad kolm liidetud ehitust, milledest osa krohvitud, osa krohvimata maakividest  seintega. Hooned on eraldatud tulemüüridega, kaetud  viilkatusega (algselt oli katendiks laast).  Keskmisel hoonel esifassaadis väiksed aknad, mis piiratud laiade tellisääristega, silluses lukukivi. Peahoone poolsel ehitusel on kitsad profileeritud puitkarniisid. 
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Tartu rajoon )</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi teisel poolel.</span>


source: A
code: 7262
name: Tamme tuuleveski 1875-1899.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 522
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on hollandi tüüpi puittuulikuga, mis on puitlaastukattega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1875-1899.a.</span>


source: A
code: 7263
name: Rõngu kirik, 1899-1901.a.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühelöövilise 3-traveelise pikihoone ja pikliku kooriruumiga algkirik püstitati tõenäolisel 14. sajandi lõpus, oletust kinnitavad 20. sajandi algul saadud arheoloogilised leiud. Pärast Liivi- ja Põhjasõja purustusi säilisid kirikust üksnes seinad. 1863 püstitati kõrge, diagonaalselt paiknevate tugipiilaritega läänetorn (J. G. Mühlenhausen). 1900 rekonstrueeriti kirik kapitaalselt R. M. von Engelhardti projekti järgi (ehitusmeister J. Hoppe). Pikihoone idaosa ja kooriruum lammutati ning ehitati uus avar idaosa, mis koosneb empooridega varustatud transeptilaadsest laiendist ja polügonaalselt lõppevast altariruumist. Viimase põhja- ja lõunaküljele ehitati käärkamber ja mitmed abiruumid. Samal ajal lisati lääneküljele trepikojad, mille kaudu pääseb oreliväärile ja torni ning fassaadid said neogooti kujunduse.
R. M. von Engelhardti kavandatud interjööris domineerib teravkaarset silidervõlvi imiteeriv puitlagi. Altarimaal "Kolgata" (1901, L. Otto), orel (1874, W. Müllverstedt). 
(Eesti Arhitektuur. K. Alttoa)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rõngu Miikaeli kiriku esmamainimine oli aastal 1413, kihelkonna kohta esimesed teated 1449. aastast.</span>


source: A
code: 7264
name: Rõngu kirikumõisa ait, 18/19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 268K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivist ja tellistest ehitatud ait, mille esiküljel uhke nelja kaaravaga varjualune. Kaetud kõrge ebatraditsioonilise poolkelpkatusega, kus kelbaosa murdub esimese kolmandiku peal. Dekoratiivdetailide (tellisrustika, piilarid jm) klassitsistlik teostus on sarnane Rõngu mõisa kõrvalhoonete ja Rõngu Kõvera kõrtsiga. 
(Eesti Arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pastoraadi üldised piirjooned kujunesid 18. sajandi keskpaiku. 19. sajandi algul ehitati uus tall ja vankrikuur, hiljem uus peahoone. Ait ehitatud 1820. aastail.</span>


source: A
code: 13488
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 1852
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääbas on ovaalse põhiplaaniga, pikisuunaga kirdest edelasse. Tema pikkus selles suunas on 14 m, laius vastassuunas 9 m ja kõrgus 1,1-1,2 m. Kääbas on üsna lõhutud, mistõttu on raske määrata tema algset kuju ja suurust. Kääbas paistab algselt olevat lohud laugete nõlvadega, pealt kumer. Kääpa kirdepoolses osas on kaks lohku, edelaosas üks lohk, loodenõlval üks lohk. Lohud on vanad ning kamardunud. Kraav kääpa ümber pole jälgitav kogu ulatuses (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbas asub endise jaotuse järgi Rõuge kihelkonnas, Pindi vallas, endise Otsa karjamõisa metsas. Kääbas paikneb Otsa külas  Kääpa-Obinitsa- Võmmorski maanteest ligikaudu 100 m edelas, lainjal liivatasandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub I aastatuhande II poolde. Kääbast Otsa karjamõisa metsas on nimetanud O. Ugart, Pindi valla kirjelduses 1922. a, lk 12 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kääbas on võetud riikliku kaitse alla 1964. a.</span>


source: A
code: 13557
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 57-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümarkääbas läbimõõduga 10,90 meetrit ja kõrgusega 1,60 meetrit.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) asub endise jaotuse järgi Setumaal, Petseri vallas Obinitsa külas. Kääpad asuvad Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ääres, mõlemal pool teed, Obinitsa surnuaiast vahetult põhja ja kirde pool. Kääbaskalmistu asub sealse Tuhkavitsa oru läänekaldal, liivasel tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbaskalmistu koosneb 31 liivakääpast, neist 6 on pikad kääpad ja 25 ümarkääpad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) kuulub I aastatuhande II poolde. Varaseimad andmed kääbaskalmistu kohta pärinevad 1913. a, mil Vene asjaarmastaja arheoloog V. N. Kreiton kaevas siin kokku 7 kääbast, neist üks oli pikk ja ülejäänud ümmargused kuhjatised. Peale põlenud luude leidis ta neist kääbastest ka savinõukilde. Kääpaid on kirjeldanud ka O. Parmas, Petseri valla arheoloogilises ja topograafilises kirjelduses 1922. a, lk 13-18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kahjuks ei ole O. Parmase poolt märgitud kääbaste koguarvu, kuid arvata võib, et see oli mõnevõrra suurem praegusest arvust. Kääpad on riikliku kaitse all 1964. aastast.</span>


source: A
code: 13567
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 67-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümarkääbas läbimõõduga 8,00 meetrit, kõrgusega 60 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) asub endise jaotuse järgi Setumaal, Petseri vallas Obinitsa külas. Kääpad asuvad Vastseliina-Meremäe-Kliima maantee ääres, mõlemal pool teed, Obinitsa surnuaiast vahetult põhja ja kirde pool. Kääbaskalmistu asub sealse Tuhkavitsa oru läänekaldal, liivasel tasandikul, mis on kaetud männimetsaga. Kääbaskalmistu koosneb 31 liivakääpast, neist 6 on pikad kääpad ja 25 ümarkääpad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbaskalmistu (kääpad reg nr 13541-13571) kuulub I aastatuhande II poolde. Varaseimad andmed kääbaskalmistu kohta pärinevad 1913. a, mil Vene asjaarmastaja arheoloog V. N. Kreiton kaevas siin kokku 7 kääbast, neist üks oli pikk ja ülejäänud ümmargused kuhjatised. Peale põlenud luude leidis ta neist kääbastest ka savinõukilde. Kääpaid on kirjeldanud ka O. Parmas, Petseri valla arheoloogilises ja topograafilises kirjelduses 1922. a, lk 13-18 (käsikiri Ajaloo Instituudis). Kahjuks ei ole O. Parmase poolt märgitud kääbaste koguarvu, kuid arvata võib, et see oli mõnevõrra suurem praegusest arvust. Kääpad on riikliku kaitse all 1964. aastast.</span>


source: A
code: 13583
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 90-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ümarkääpaga, mille läbimõõt on 8 m ja kõrgus 60-70 cm. Kääpa lääneküljel on märgata kraav. Kääbas on hästi säilinud (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu asub endise jaotuse järgi Petserimaal, Meremäe vallas, Ostrova külas metsa sees. Kääpad jäävad Obinitsast umbes 3,5 km lõunasse, Tobrova-Karepa vahelisest teest mõnikümmend meetrit lõuna poole. Kääbaskalmistu paikneb edela-kirdesuunalisel kõrgendikul reas. Kääbaskalmistusse kuulub kolm pikliku ja üks ümmargune kääbas. Kääbaste mälestise reg nr on 13580-13583. Kääbas reg nr 13583 asub kääpa reg nr 13582 kirdeotsast 16 m kirde pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääpad kuuluvad I aastatuhande II poolde. Kääbaste (reg nr 13580-13585) kohta sai teateid S. Laul 1977. a suvel Lindora metsatehnikult E. Puusepalt, kohale juhatas Korsapalu vahtkonna metsavaht P. Savioja 1977. a sügisel. Vanemad andmed kääbaste kohta puuduvad. Kääpad on esitatud riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a.</span>


source: A
code: 13650
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2796
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muust ümbrusest tõuseb kalme esile väikse kühmuna. Kalmekivid on tugevalt sammaldunud, kohati on näha ka suuremaid sammaldumata kive. Kalme on ümarguse või kergelt ovaalse kujuga, keskmine läbimõõt võiks olla 6-7 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub Sänna külas Sännapalu metsas, Mustjõest u 280 m idas, metsasihiks olevast tees u 5 m metsateest lääne pool, metsakvartalis nr 31.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lähemat kirjeldust Vungi kivikalmete kohta ei ole, ka ei ole siit teada leide. Kaudne teade kalmete olemasolu kohta on olemas 1922. aastast A. Suigi Rõuge kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses.
Kalmed kuuluvad arvatavasti välise ilme põhjal otsustades I aastatuhande esimesse poolde. Riikliku kaitse all alates 1972. aastast.</span>


source: A
code: 13696
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 76-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on pealt kõrge harjaga, küljed langevad kahelt poolt libamisi maapinnani 45 kraadise nurga all. Mööda harja loode-kagu suunaliselt on kivi pikkuseks 3,25 m, vastassuunas 2,3 m, kõrgus 1,1 m. Kivi ümbermõõt poole meetri kõrguselt on 7,6 m. Kivi põhjapoolne külg on sügavamalt maa sees ning murenenud. Lõunapoolne külg on rohkem väljas ning siledam. Siin paikneb ka enamik lohkusid, mida on kivil kokku 45. Lohud on kolme liiki: enamus on ümmargused, kumera põhjaga, läbimõõduga 2-5 cm, sügavus 1-3 cm; teise liigi moodustavad järskude servadega kandilised lohud (neist üks kivi lõunaküljel, kaks põhjaküljel, mõõtmetega 4 x 4 x 4 cm) ning lohud, mis on töötlemisjärgus (servad on rõngakujuliselt sisse uuristatud, keskosa jäänud kühmuna alles). Viimaseid on kivi lõunaküljel 3, loodepoolsel otsal 2.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi asub endise jaotuse järgi Rõuge kihelkonnas. Kivi paikneb Viru külas, Laane talust 250 m edelas, Kõrgepallu viivast teest 80 m läänes, Roosiku silla lähedal olevast teeristist u 1,5 km Kõrgepalu suunas, Niidsepalus, männimetsas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistis on dateeritud I aastatuhat eKr kuni II aastatuhat pKr. Kultusekivi leiti 1976. aastal ümbruskonna muistiseid inspekteerides. Samal aastal esitati muistis ka riikliku kaitse alla võtmiseks.</span>


source: A
code: 7265
name: Rõngu kõrtsihoone, 1807-1830.a.
type: ehitismälestis
alt_id: 523
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone kujunduses on tunda Tartu ülikooli peahoone mõju (triglüüfifriis). Graniidist raiutud soklikivid, võlvitud kelder, serv-joonvõlvidega (õuepoolsed silindervõlvidega) ruumid olid selleaegses kõrtsiarhitektuuris erandlikud. Ehitatud mõisa tellise-löövis põletatud kollakatest kividest, viilkatus kaetud lamedate katusekividega. Ligi 42 m pikkusel frondil on vähe-eenduv keskrisaliit ja rustikaga liseenid. Ustel ja akendel on laiad krohvpiirded. Lisaks piiravad kahte akent ja kahte ust sambapaarid (kaarsilluste tugedena), mis on hilisemad lisandid (arvatavasti A. Jegorov). Ka viiluvälja keskel asuv segmentakna juures on kasutatud sambapaari. 
Kaarjate tiibehitiste rajamise aeg ei ole teada, kuid 1890.  aastal olid need juba olemas ning kõrts oli ,,kõver". Tiivad lammutati 20. sajandi esimestel kümnenditel ning Teise maailmasõja järel olid alles vaid vundamendi põhjad.
Õuepoolne sein on maakivist, front lihtne. Avatäidetel tellisraamistus ja -sillus.
(Eesti Arhitektuur - K. Aluve; Ajalooline õiend Rõngu kõvera kõrtsi kohta, 1973)
Esifassaadi poolsel katusel kivikate, tagakülje poolne katus kaetud eterniidiga.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Tartu-Valga-Riia ja Palupera-Pikasüla maanteede ristumiskohal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud tõenäoliselt 1820. aasta paiku ehitusmeister  J. Fr. Zwiegmanni juhtimisel. Asukoht on traditsiooniline (mainitud juba 1684 ja L. A. Mellini atlases 1797).
1989 rekonstrueeriti kaupluseks ja sööklaks (KRPI 1974-1979, arhitekt K. Lüüs, kunstiajaloolane N. Raid).
("Eesti arhitektuur" IV, Tallinn 1999)</span>


source: A
code: 7266
name: Rõngu linnuse varemed, 14-16.saj.
type: Linnus
alt_id: 524
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rõngu vasallilinnus asus Tartu piiskopkonna edelaosas; kuulus Tõdwenitele. Tugines kõrgustikukaitsele, põhiosas püstitati enne tulirelvade kasutuselevõttu, tõenäoliselt 14. sajandil.
Ristkülikulist sisehoovi ümbritsenud 2-korruselised talalagedega hoonetiivad moodustasid kastellilaadse pealinnuse, millest on ulatuslikumalt säilinud idakülje tellistest välismüür. Sellest ida poole rajati tõenäoliselt pärast pealinnuse valmimist eenduv väravaehitis, kus sissesõidutee köhal paiknes avar võlvruum - ilmselt Püha Risti kabel, mille mainimine 1413 tähistab arvatavasti suurema ehitusperioodi lõppu. Eeslinnuse kuju ja ulatuse kohta andmed puuduvad.
Linnus kannatas Liivi sõjas ning oli alates 1583. aastast jesuiitide valduses. Rootsi aja algul oli osa ruume, sealhulgas kabel veel kasutuskõlblikud. Alates 18. sajandist varemeis. 
(Eesti Arhitektuur. IV. 1999)</span>


source: A
code: 7267
name: Koruste külakooli hoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline laudvoodriga kaetud palkhoone, poolkelpkatus oli algselt laastkattega. Sissepääsud hoone esi-ja tagakülje keskel. Ühes otsas oli klassiruum ja internaat, teises otsas õpetaja eluruumid. Praegu asuvad hoones korterid ning raaamtukogu.
Maja ümbritseb park, maanteele viib puiestee. 
(Eesti arhitektuur. IV. Tallinn "Valgus" 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  1900. aasta paiku. Hoones tegutses 3-klassiline kool, ühe õpetajaga. </span>


source: A
code: 7268
name: Paaslangi vesiveski hoone veskitammiga, 19-20.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vesiveskil on pinnasereljeefi tõttu külgedel erinev korruselisus. Hoone seinad on tellistest ja palkidest. Tehnoloogia on ilma tõstukita. Hoone katus ja ülemine korrus, mis hävisid tulekahjus 1950. aastal, on taastatud. Veskitamm on maakividest.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tartu maakonnas, Koruste külas, Rõngu jõe ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Paaslangi talule kuulunud vesiveski hoone veskitammiga on ehitatud mitmes järgus, valmis 20. sajandi alguses. Hoones olid jahuveski ja villavabrik.</span>


source: A
code: 7269
name: Vana-Kirepi mõisa peahoone, 18-19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 270K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk madal kõrge poolkelpkatusega ühekorruseline puithoone, millel laastukattega katus ja seinte katteks lai rõhtlaudvooder. Hoone nurgad on kaetud laiade vertikaalsete kattelaudadega, mille pinnad on tahvliteks jaotatud. Hoone esifassaad vasakul tiival on kergelt taandatud moodustades kitsa räästaaluse. Parema tiiva hooviküljel on kahekorruseline puidust tiibehitus. Aknad on võrdlemisi suured, vertikaalimpostidega ja 6-ruudulised, paiknevad ebaühtlaste vahedega ja on varustatud luukidega. Esifassaadi paremal tiival peasissekäigu ees on viilkatusega puitveranda kolmel küljel neogooti raamistuses akendega. Hoone pärineb tõenäoliselt 18. sajandist või 19. sajandi algusest, veranda ja hoovitiib 19. sajandi keskelt või teisest poolest. Ruumijaotus on anfilaadne. Säilinud on siseseinte ja lagede korhvviimistlus, laudpõrandad, ühe- ja kahe poolega aaderdatud tahveluksed, uste hinged, lukud ja käepidemed, valgetest glasuurpottidest ahjud ja kamin.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud mitmes järgus, üldkavatis on rajatud 18. sajandi lõpul ja 19. algul ning hoone on oma praeguse ilme saanud 19. sajandi II pooles.</span>


source: A
code: 7270
name: Vana-Kirepi mõisa alleed ja park 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on keskmise suurusega, selle keskmeks on avaram väljak üksikute puudegruppidega mõisahoone esiküljel, millel osalt vabakujuline kontuur. Peahoone taga suur aed viljapuudega. Puistu on põhiliselt lehtpuupuistu vahtra, pärna ja tammega, esiväljakut ilmestavad suured tammed. Peahoone sissesõidutee ja majanduhoonete vahelisel alal on ümara põhivormiga tiik, mille kaldad kindlustatud maakiviga. Maanteelt suundub mõisa kaks sisesõiduteed, mis on ääritatud pikkade põhiosas pärnadest koosnevate alleedega. Pargi väravas olnud massiivsed krohvitud neljatahulised telliskivitulbad vahevöö ja karniisiga katteplaadiga, külgtahud liigendatud tahvlitega, millest on säilinud ühe tulba alaosa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park Vana-Karepi mõisa juurde on rajatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7271
name: Vana-Kirepi mõisa ait-kuivati, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 270K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, kolmes järgus ehitatud maakivi- ja tellishoone. Ait on algselt olnud krohvitud ehitus. Talle on ette ehitatud lõhutud maakivist müüridega kolme arkaadiga kaaristu, mille kõrge avaga kaarsilluste kannad ulatuvad maani (ei toetu postidele). Sillused on laotud tellistest ja krohvitud lameda äärisega. Äärmine avadest on kinni laotud. Aidaga tulemüüri abil liidetud tall on pikk lõhutud maakivist krohvimata ehitus. Nelinurksetel akendel ja madala silluskaarega ustel on laiad, lamedad krohviäärised. Hoonet katab ühine poolkelpkatus, katteks oli laast, nüüd asendatud eterniidiga. Räästad on kitsalt üleulatuvad, lahtised sarikajalad kujundatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vana-Kirepi mõisa ait-kuivati pärineb 18-19. sajandi vahetusest.</span>


source: A
code: 7272
name: Vana-Kirepi mõisa karjakastell, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hooneterühma moodustavad kaks algselt omavahel tiibehitiste ja väravatega ühendatud pikka paralleelhoonet. Hooned on maakivist ja avade ümbrised laotud tellistest hambuvalt. Aknad kaetud lamedate tellissillustega. Hoonetel olid algselt laastukattega seintest kõrgemad poolkelpkatused, räästad üleulatuvad, kujundatud sarikajalgadega. Poolviilu kelbakolmnurkadel olnud lihtsad laudkarniisid. Katusekuju on ümberehituste käigus muudetud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vana-Kirepi mõisa karjakastelli kompleks on pärit 19. sajandist.</span>


source: A
code: 7273
name: Uderna mõisa peahoone 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 267K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Arvatavasti 18. sajandi lõpul ehitatud ühekorruselisele kivihoonele lisati teine korrus ning 2-korruseline suure saaliga juurdeehitis. Tähelepanu väärib pargipoolne neoklassitsistlik fassaad: nurgakvaadritega rõhutatud kolmnurkfrontooniga keskrisaliit, akendevahelised kaar-nišid, lihtsad ehispinnad ja karniisid. Saaliosal on kõrged kaaraknad, seinu liigendavad pilastrid. Algsesse hoonesse pääses keskelt, ruumijaotus oli anfilaadne. Terviklikuna on säilinud saali ja salongi interjöör, kus laes ja seintel on neo-barokset stukki imiteerivaid papjee-mašeest kaunistusi. Saalis on kaks, söögisaalis üks neobarokne kamin. Hea tisleritöö näiteks on neoklassitsistlikud tiibuksed. 
(Eesti Arhitektuur. IV. Tallinn "Valgus". 1999)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esmateated Uderna mõisast pärinevad Udernalli nime all 1486. aastast, mil see kuulus Tiesenhausenite suguvõsale. Hiljem on mõis tihti vahetanud omanikke ning on kuulunud Volskytele, Sbinskytele, Günstenberile jt. 1873. aastast oli omanikuks Oscar von Fuchs. 1921. aastal mõis riigistati ja anti Tartu Haigekassale trükitööliste suvekoloniidiks. Hiljem sai sellest Invaliidide kodu ja 1959. aastal haigla. Praegu on mõisas Rõngu valla Uderna hooldekodu. 
Härrastemajale anti praegune kuju 19. sajandi viimasel veerandil.</span>


source: A
code: 7274
name: Uderna mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algne park on olnud väike regulaarne pargike, millest on säilinud allee fragment pargi lääneosas. Reljeef on pargi kesk- ja lääneosas tasane; väike langus on peahoonest kirde, ida ja kagu suunas. Park piirneb kirdest loodusliku rohumaaga, idast Uderna – Hellenurme maanteega, edelas ja läänes on hooldekodu majandusõu ning loodes põld.
Park (5 ha) on vabakujuline. Algsest regulaarsest pargist on säilinud allee fragmente pargi lääneosas. Veel 80.-tel aastatel oli aimatav endisaegsete jalutusteede võrgustik, kuid praeguseks on need kadunud.
Pargi idaosas on asunud väikesed loodusliku toitega tiigid, millele peahoone verandalt avanes vaade. Alumised tiigid funktsioneerivad käesoleval ajal biopuhastina. 
Peahoone on osaliselt ümbritsetud tõenäoliselt nõukogude ajal istutatud hekiga. 
Uderna mõisapark on huvitav oma “vastupidise” paigutuse poolest. Sissesõit parki ja peahoonesse asub diagonaalselt maja tagumisel poolel. Sissesõidutee ääres kasvavad ebakorrapäraste vahedega tammed. Tagaväljak on kitsas süsteemitult puid täisistutatud ala. Tagaväljakust läänes on tihe pärnasalu.
Esiväljak on olnud pikk ja kitsas külgedelt kõrghaljastusega plats, kus on asunud lilleaed. Tundub, et tüüpilist ovaalset või ringikujulist sissesõiduteed ei ole siin kunagi olnud. Väljak on erinevatel aegadel täisistutatud.
Pargi põhiosa moodustab vabakujuline puistu, mille äärealad on algselt olnud tiheda korrapärase istutusega, et eraldada mõisahoone ümbritsevast põllumaastikust.
Teadaolevalt ei ole pargis asunud väikevorme va teadmata ajal peahoone tagatrepile asetatud tsemendist suvelillede vaasid.
Pargi edelaosas asub vana õunapuuaed. 
Hoolimata oma väiksusest on park liigirikas (18 o + 29 l). 19.s lõpus rajatud parki on pidevalt kuigi süsteemitult täiendatud uute liikidega. Põhipuuliigiks on harilik pärn ja harilik tamm. Palju on pargis ka vahtraid ja saari. Okaspuude osatähtsus pargis on väike v.a  tagaväljakul, kus kasvab siberi seedermände, vene lehiseid, siberi nulge ning ebatsuugasid. Peahoone otsa on 20.s viimasel poolel istutatud mitmeid erinevaid okaspuude vorme.
(pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud eri aegadel, kujunduselemendid viitavad pargi rajamisele 19.s. I poolel.</span>


source: A
code: 7275
name: Valguta mõisa viinavabrik, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 269K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur kahekorruseline kõrge viilkatusega krohvimata maakivi- ja tellishoone millel idakelbal kõrge neljatahuline telliskorsten, kummalgi otsaküljel ühepoolse kelbaga maakivist juurdeehitused. Esimese korruse kõrguseni on müürid maakivist, tellistest dekoratiivsete avaümbriste ja nurgakvaadritega, teine korrus ja otsaviilud on tellistest, mida liigendavad ruudukujulised aknaavad. Mõlemal otsaviilul on paariskaaraken ja selle kohal ümaraken. Aknaavadel on jõuline tellisraamistus ja profileeritud tellistest ehisviilud. Idaküljel olnud kunagise juurdeehituse kohal on suur kinnilaotud kaarava. Katuse- ja vahelaekonstruktsioonid on puittaladel. Akendel massiivsed puitlengid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Endine mõisa viinavabrik (õllevabrik on ehitatud 19. sajandi lõpukümnendil ning 1930ndatel kohandati hoone siseruumide osas ümber rahvamajaks. Rahvamaja tegitses 1960ndate aastateni. Peale seda kasutati hoonet ka viljakuivatina ent viimastel aastakümnetel seisab kasutuseta ja on väga halvas seisus.</span>


source: A
code: 7276
name: Valguta mõisa sepikoda, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 269K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike puhta vuugiga laotud tellishoone. Hoonel on viilkatus (varem laastukattega), millel üleulatuvad räästad. Tellisseinad on kujundatud suurte kaarpetikutega arkaadidena, mille päises lukukivid, kaared toetuvad lihtsatele pilastritele. Otsafassaadil on kaks ja kummalgi külgfassaadil kolm arkaadi kusjuures ühel otsaküljel on kaks ja külgfassadil üks kaaristu olnud lahtised. Seinapindu liigendab kitsas vahekarniis räästast madalamal ja viilu all. Viilus on suur segmentpetik. Aknad on  väikesed 6-ruudulised ja kitsad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sepikoda on ehitatud 19. sajandi lõpus, 1920ndatel aastatel on sepikoda ümber ehitatud elumajaks.</span>


source: A
code: 7277
name: Valguta mõisa ait, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 269K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur viilkatusega telliskivist ja krohvitud aidahoone millel lisaks põhikorrusele on täiskeldrikorrus. Fassaadid on krohvitud, otsaviiludel on kiiremotiiviga petikkaaravad. Katusekonstruktsioon ja pööningu vahelagi on tahutud palkidest puitkonstruktsioonis. Keldritel on massiivsed neljatahulistele sammastele toetuvad ümarkaarsillustega tellisvõlvid. Keldripääs on pargipoolsel hooviküljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Samas asukohas on ait olnud juba 19. sajandi keskpaigas, hoone sellisel kujul on ehitatud 19. sajandi teises pooles.</span>


source: A
code: 7278
name: Kärkna kloostri territoorium, 13-16.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 525
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Endise kloostri territooriumil on vaadeldavad maastikus kõrgemad osad ning osaliselt ka maakivimüüri jupid. Kloostri endiseaegseid mastaape on käesoleval hetkel raske hoomata.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Paikneb Emajõe lähistel Amme jõe ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kloostri rajas Tartu piiskop Hermann, ka hiljem oli klooster tihedalt seotud piiskopi ja tema suurvasallidega. Kirjalikud andmed asutamisaja kohta on erinevad (1228, 1233). 1234 oli hoonestik juba püstitatud; samal aastal vallutasid kloostri venelased. Purustused polnud ilmselt suured, sest juba 1240. a-il tegutses klooster taas. Ta oli Tartu NW-poolseks eelpostiks, seetõttu tugevasti kindlustatud. - Madalal tasasel maastikul paiknevana tugines klooster eelkõige veekaitsele: Amme jõest oli kaevatud kunstlik jõeharu ja vallikraavid, mis moodustasid 2-kordse veetõkke. Avarat (u. 100x120 m) kastellilaadset trapetsikujulise põhiplaaniga kloostrit ümbritses 2,6 m paksune suurtest maakividest müür, mis valmis arvat. juba 13. s-1. Müürist eenduv, ümartornidega kindlustatud tõstesillaga väravaehitis sai lõpliku kuju 15.-16. s., samast ajajärgust pärines ka ümar-torn NW-nurgal. NO-nurgas oli väike kabel sissepääsuga väljastpoolt ringmüüri, seega juurdepääsetav ka ilmlikele. Tegemist on 1397 mainitud v. Tiesenhausenite või 1420 nimetatud Miikaeli kabeliga (võimalik, et identsed). - Tõen. 14. s. valmis ka neljast ümber kvadraatse sisehoovi paiknenud hoonetiivast koosnev peakorpus, mis üldlahenduselt sarnaneb konvendihoonega. Sellest erinevalt hõlmas kloostrikirik aga kogu N-tiiva. Harvaesinevalt oli kirik 2-korruseline (sama kabel Padise kloostrikiriku O-travee all). Ühelöövilise viie traveega peakiriku all paiknes niisama pikk 2-1ööviline 10 traveega allkirik, mille O-võlvik oli altarite paigutamiseks jaotatud vaheseinaga kaheks kabeliks. - Klausuuri teiste tiibade kohta, mida ühendas ümber sisehoovi kulgev ristikäik, on vähem andmeid.  O-tiivas külgnes kirikuga käärkamber selle all oleva kabeliga, kuhu on ka maetud. Samas tiivas olid ka kerishüpokaustiga köetav kapiitlisaal ja dormitoorium. Ristikäigu S-tüvas oli väike polügonaalne nn. kaevumajake (Riia toomkiriku kõrval ainus teadaolev Vana-Liivimaal), mis lubab määrata ka refektooriumi asukohta. W-tiib kuulus sisekorra kohaselt konversidele. Nähtavasti paiknesid ringmüüri S-seina siseküljel abihooned. - Kloostri peahoonet ümbritses vähemalt kolmest küljest parhamilaadne ringmüür. Vahetus läheduses on olnud surnuaed ning SW-nurga juures vallikraavil vesiveski. Säilinud on ka jäljed kloostriaegsetest kalatiikidest. - 1888 tehti varemeis väljakaevamisi (R. Guleke). (Eesti Arhitektuur K. Alttoa)</span>


source: A
code: 7279
name: Kärkna vesiveski, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 526
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Veski seinad on maakivist, akna-ja ukseavad tellistega ääristatud. Veskiga ühise viilkatuse all olnud puidust möldrielamu hävis Teise maailmasõja ajal 1941. aastal. Kiviosa taastamisel muudeti ka katuse kuju. Veski on kahe ruumiga: ühes oli kaks paari jahvatuskive, teises laastulõikamismasin. Jõuseadet rakendati rihmülekande abil ka väljaspool hoonet töötava viljapeksumasina käitamiseks. Algne sisseseade on suures osas hävinud.  
(Eesti Arhitektuur. IV. Tallinn, 1999. O. Suuder)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavasti rajati juba 13.-14. sajandil Kärkna kloostri juurde vesiveski. Selleks rakendati vallikraavidesse paisutatud Amme jõe vett. Kloostri hävimise järel taastati veski 17. sajandil Kärkna mõisa tarbeks. Säilinud hoone ehitati 19. sajandi viimasel veerandil mõisa majandushooneile tüüpilises laadis.</span>


source: A
code: 7280
name: Sootaga kõrtsihoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 527
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, ühekorruseline, krohvitud telliskivihoone. Kaetud kõrge kelpkatusega. Räästa all lihtne lai laudkarniis. Avad lihtsad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone pärineb arvatavalt 19. sajandi teise poole keskelt.</span>


source: A
code: 13711
name: Kivikalme "Vanakuradi kirik"
type: Kalme
alt_id: 96-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme pikkus põhja-lõuna suunas on 25 m, vastassuunas 15 m. Kalme tõuseb lõunaservas umbes 50 cm kõrgemale, põhjaots lõpeb järsemalt, astanguliselt. Siin on kalme ka veidi kõrgem. Kalme on ehitatud suurtest raudkividest. Kalme lääneääres on näha suurtest kividest sirge põhja-lõuna suunaline rida (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub endise jaotuse järgi Rõuge kihelkonnas. Kalme paikneb põhja-lõuna suunalisel kõrgel looduslikul neemikul, Piusa oru idapoolsel kõrgel kaldal. Kalmest lääne pool laskub mägi alla Piusa orgu ja sama kaugel ida pool on samuti järsk langus. Kalme juurde viib metsatee.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme kuulub arvatavasti I aastatuhande I poolde. T. Karupuni poolt 1922. a koostatud Vastseliina kihelkonna muinasjäänuste kirjelduses, lk 35 asuval muististe asukohakaardil on Andrimäe küla lähedal märgitud mingi kivivare. 1977. a sügisel, sealse ümbruse muistiseid inspekteerides juhatasid kohalikud elanikud kätte eelpoolmainitud kivivare, mis osutus lähemal vaatlusel kivikalmeks. Kalme esitati kaitse alla võtmiseks 1977. a.</span>


source: A
code: 13754
name: Kääbas
type: Kääbas
alt_id: 100-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kääpa läbimõõt on 9 m ja kõrgus 0,8 m. Idapoolses küljes on kääpasse kaevatud kraav, mille pikkus on 2 m ja laius 0,5 m ning sügavus umbes 0,5 m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kääbaskalmistu (mälestised reg nr 13754-13756) asub endise jaotuse järgi Vastseliina kihelkonnas. Kääbastik paikneb Viluste-Lindora maanteest ligikaudu 700 m idapool. Kääpad asuvad tasasel maal. Kääbastest paarsada meetrit kirdes voolab Kalpa oja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kääbas kuulub arvatavasti I at II poolde. Kääbastiku (reg nr 13754-13756) kohta sai teateid arheoloog S. Laul 1977. a suvel Lindora metsatehnikult E. Puusepalt. Kääpad esitati riikliku kaitse alla võtmiseks 1977. a.</span>


source: A
code: 7281
name: Kukulinna mõisa peahoone, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 253K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandist pärinev historitsistlik puithärrastemaja, mis ümberehitatud vanemast puidust peahoonest. Vasakpoolne hoonetiib on kahekorruseline. Fassaadid on romantilise neogooti stiilis välisdekooriga, kaitsetorne imiteerivad  poolsambad, viilul ehistornid, saalil gootipärased teravkaaraknad. Hoones on säilinud 19. sajandi teisest poolest pärinev ruumistruktuur, pearuumide interjöörielemendid, sh. lagede krohvviimistlus, kaks valgetest glasuurpottidest historitsistlikku kahhelahju. Põhihoone on lihtne, ühekordne puitehitis, mis kaetud viilkatusega, aknapiirete ja päisliistude kujunduses kasutatud neogooti elemente. 1930. aastail tehti härrastemaja S-poolsele otsale, osaliselt varasema abihoone müüridele kahekorruseline kivist juurdeehitis mis on hiljem rekonstrueeritud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. II p või Knorringite ajal ehitati vana puidust härrastemaja ümber suvitusmõisaks.</span>


source: A
code: 7282
name: Kukulinna mõisa park, 19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandil rajatud vabakujuline park regulaarpargi elementidega. Park koosneb kahest osast mida eraldab maantee. Lähim osa paikneb peahoone ümber ja laskub kahes küljes Saadjärve ning Saadjärve asulasse viiva maantee suunas. Peahoone ees on väike ringikujuline eesväljak, mille keskel võimas tamm, hoone taga on avar, laugjalt terrassina laskuv väljak, kus suured elupuud, mis algselt moodustasid regulaarseid kujundeid. Järve ääres üksikuid puudegruppe. Puud on rühmitatud kontrastselt - pärn-vaher-nulg, madalamas osas sanglepp. Parki läbib Saadjärve maantee, mis ääristatud pärna-vahtra alleega ja hõbepajudega.
Teiselepoole maanteed jääb nn vesipark, kuhu on rajatud keerukas kanalite ja tiikide süsteem, mis koosneb kahest ümmargusest ja kahest neljakandilisest tiigist, kolmes neist tiigi kuju kordavad saared. Kanalid on sirged, regulaarse struktuuriga. Puudest on nõlval säilinud regulaarne pärnaderida, saartel erinevaid puudegruppe (kask-lehis-pärn). Pargiosa on metsistunud. Vesipargi kohale nõlvale jääb tõenäoliselt hiljem rajatud viljapuuaed ja selle taha ojale laskuv pargiaas üksiku puudegrupiga (pärn). Nõlval on varem kulgenud ratsutamistee. Ca 300m mõisast Saadjärve-Vedu suunas on asunud mõisnike matusepaik. Pargi juurde kuulus vaatekoht, nn. Rüütlimägi kust avanes vaade mõisale ja Saadjärvele. Piki Saadjärve kallast kulgeb 18 tammest koosnev allee. Järve ja sissesõidutee vahelisel alal leidub veel üksikuid erinevatest puudest (mänd-pärn, kask-kuusk-mänd) koosnevaid puudegruppe.

Pargis on nahkhiirte elupaigad. Aastatel 1999-2008 leiti pargis  4 liiki nahkhiiri. Leitud liigid Kukulinna pargis on põhja-nahkhiir,  veelendlane, pruun-suurkõrv, pargi-nahkhiir. 
(allikas: Matti Masing „Eesti parkide nahkhiireline väärtus detektor-uuringute põhjal”,2009)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park Kukulinna mõisa juurde on rajatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 7283
name: Kukulinna mõisa teenijatemaja, 19.saj.
type: ehitismälestis
alt_id: 253K
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline, kõrge viilkatusega krohvitud maakivi ja tellishoone. Olemasolev krohvviimistlus on tõenäoliselt hilisem, algselt on olnud tegemist osaliselt krohvimata maakivist ja tellistest nurgakvaaderdusega hoonega. Hiljemalt 19.sajandi keskpaiku on lisatud gooti kaaravad ja tuudorstiilis neogooti dekoorielemendid. Hoone algne funktsioon (saun, pesuköök, teenijatemaja) ei ole täpselt teada kuid ilmselt on ta rajatud mitte tarbefunktsiooni vaid eelkõige järvelt mõisale avanevaid vaateid silmas pidades.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Teenijatemaja on ehitatud 19. sajandil, täpsem ehitusaeg pole teada.</span>


source: A
code: 7284
name: Saadjärve mõisa peahoone, 18/19.saj.
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisahoone on kahekorruseline klassitsistlikus stiilis kiviehitis. Kaetud kõrge S-kivi katendiga kelpkatusega. Külgi ehivad räästakarniis, korruste vahet lai eenduv ja profileeritud vahevöö. Esimese korruse seinad kaunistatud rõhtrustikaga. Teisel korrusel nurgaliseenid. Sissepääsud hoone otstelt. Fassaadi keskel neljale paariti asetsevale doskaana orderi sambale toetuv suur esinduslik rõdu. Ilusad uksed markeeritud laiade pilastritega, pealt kitsaste valgmikega.
Siseruumide jaotus oli algselt anfilaadne. Seest on mõisahoone täielikult uuendatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Saadjärve mõis on aja jooksul kandnud ka Sadjerve ja Brackelshofi nime. Esmased teated mõisa kohta pärinevad aastast 1557. Mõis on aja jooksul vahetanud omanikke. Rootsi kuningas Gustav Adolf kinkis mõisa 1628. aastal koos Elistvere mõisaga leitnant Hans Wrangellile. 1806. aastast olid mõisa omanikeks neli maanõunik Gustav Magnus von Ferseni tütart. 19.sajandi algul läks mõis Koskullide suguvõsa kätte. 1904. aastast kuulus mõis Paul Johannes von Hackelile. Asutava Kogu poolt 10.oktoobrist 1919 vastuvõetud  maaseaduse alusel mõis võõrandati ja jagati väiketaludena välja. Peahoonet kasutas kohalik kõrgem algkool, hiljem eriinternaatkool. 20. sajandi lõpul läks mõisa peahoone eravaldusesse.
Hoone on ehitatud 18. ja 19. sajandi vahetuse paiku.</span>


