# places

source: A
code: 15073
name: Purdi mõisa alleed
type: ehitismälestis
alt_id: 394
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargist saab alguse Ungern-Sternbergide kabeli ja Anna kiriku juurde viiv 2 kilomeetri pikkune allee.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Alleed on rajatud 19. saj. algul.</span>


source: A
code: 15074
name: Purdi mõisa pargi piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 395
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Purdi mõisa pargi piiremüür säilinud osaliselt (lõunaküljes). Valatud plokkidest aiapostidel püramiidjad plekist katendid. Nende vahel o,4m kõrgusel maakividest siduseta vundamendil ilus sepisaed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Piirdemüür on rajatud 19. saj. algul.</span>


source: A
code: 15075
name: Purdi mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: 395
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Purdi mõisa valitsejamaja(vare) on olnud ristkülikukujulise paekivist hoone. Paekivil on hästi järgitav selle struktuur.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehituskehand pärineb arvatavalt 18.s. lõpust.  Vt. mõisasüdamiku plaan 19.s I poolest.</span>


source: A
code: 15076
name: Purdi mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: 395
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Barokne ühekorruseline krohvitud kivihoone. Kaetud mansardkatusega, räästa all lai laudkarniis. Hoone on sümeetrilise plaanilahendusega, sissepääs esifassaadi keskosas. Ukse kõrval olevad aknad on pealt kergelt ümarkaarsed, ülejäänud väiksed ja lihtsad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18. sajandi lõpus.  Vt. mõisasüdamiku plaan 19.s I poolest.</span>


source: A
code: 15077
name: Purdi mõisa kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: 395
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tahutud maakividest kuivati. Hoonet katab viilkatus. Pealt ümarkaarsed avad paekivisillusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. keskel v. II poolel.</span>


source: A
code: 15078
name: Purdi mõisa teenijatemaja
type: ehitismälestis
alt_id: 395
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist ehitise vare.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehituskehand pärineb arvatavalt 18.s. lõpust.  Vt. mõisasüdamiku plaan 19.s I poolest.</span>


source: A
code: 15079
name: Purdi mõisa kelder
type: ehitismälestis
alt_id: 395
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline pinnasega kaetud kelder paikneb peahoone lõunaküljel. Osaliselt maapinda süvendatud keldri seinad ja lagi on paekivist. Keldrisse viib lai ukseava, millel on segmentkaarne sillus. Kelder on kaotanud oma funktsiooni ning seisab kasutuseta ja laguneb.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisasüdame rajasid 17. sajandi alguses tema praeguses asukohas tollased omanikud Burtid, kelle valitsemisajal mõisasüda järgneva sajandi jooksul ka välja ehitati. Suurem osa hoonestusest hävis Põhjasõjas. 18. sajandil said mõisa omanikeks Baranofid, kes püstitasid varasema peahoone kehandile 1760.-1770. aastatel uue hoone. 1805. aastal omandasid mõisa Ungern-Sternbergid, kelle kätte jäi mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Enamus kõrvalhooneid valmis 18. ja 19. sajandi teisel poolel. Mõisa kelder on tõenäoliselt ehitatud koos uue peahoonega 18. sajandi teisel poole. Mõisa saksakeelne nimetus on Noistfer. Mõisa eestikeelne nimetus tuleb mõisasüdame rajanud Burtide nimest. Pärast võõrandamist kuni 2001. aastani tegutses mõisas kool. Praegu eraomanduses.</span>


source: A
code: 15080
name: Purdi mõisa töölistemaja
type: ehitismälestis
alt_id: 395
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, historitsistlikus stiilis, viilkatusega, krohvitud fassaadiga paekivist eluhoone, mis paikneb mõisasüdame põhjaosas esifassaadiga teiste abihoonete poole. Avad paiknevad rühmadena. Avatäited on puidust. Piklik hoone koosneb põhjapoolsest pikemast ja lõunapoolsest lühemast mahust. Hoone fassaade on korduvalt ümber ehitatud, mistõttu on avad erineva kujuga. Algsed avad on segmentkaarse tellisest sillusega. Analoogsed aknaavad on ka hoone viiluväljal, nende kohal räästas pisem ümaraken. 20. sajandi jooksul on hoone läbi teinud mitmeid ümberehitusetappe. Lõunapoolsele lühemale hooneosale on paigaldatud punasest kivist katus. Hoone asub 18. sajandi teisel poolel rajatud mõisatuumiku läheduses, kuid viimasest väljaspool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisasüdame rajasid 17. sajandi alguses tema praeguses asukohas tollased omanikud Burtid, kelle valitsemisajal mõisasüda järgneva sajandi jooksul ka välja ehitati. Suurem osa hoonestusest hävis Põhjasõjas. 18. sajandil said mõisa omanikeks Baranofid, kes püstitasid varasema peahoone kehandile 1760.-1770. aastatel uue hoone. 1805. aastal omandasid mõisa Ungern-Sternbergid, kelle kätte jäi mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Enamus kõrvalhooneid valmis 18. ja 19. sajandi teisel poolel. Mõisa töölistemaja on ehitatud 19. sajandi teisel poole. Mõisa saksakeelne nimetus on Noistfer. Mõisa eestikeelne nimetus tuleb mõisasüdame rajanud Burtide nimest. Pärast võõrandamist kuni 2001. aastani tegutses mõisas kool. Praegu eraomanduses.</span>


source: A
code: 15081
name: Purdi mõisa viinaait
type: ehitismälestis
alt_id: 395
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekorruseline lihtne krohvitud kivihoone, mida katab viilkatus. Räästa all lihtne laudkarniis. Väiksed aknad pealt ümarkaarsed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone pärineb arvatavalt 19.s. I poolest.  Vt. mõisasüdamiku plaan 19.s I poolest.</span>


source: A
code: 15082
name: Purdi mõisa viinavabriku varemed
type: ehitismälestis
alt_id: 395
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline, suur, maa- ja paekivist ehitus, mis tänaseks varemeis. Suured, pealt kaarega aknaavad paekividest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehituskehand pärineb arvatavalt 19.s. I poolest.  Sellest annab tunnistust mõisasüdamiku plaan 19.s I poolest.</span>


source: A
code: 15083
name: Purdi mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
alt_id: 395
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, massiivne, 4- korruseline, tüvikoonusekujuline, paekivist hollandi tüüpi tuuliku kere. Katustamata.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehituskehand pärineb arvatavalt 19.s. I poolest või veelgi varasemast.  Sellest annab tunnistust mõisasüdamiku plaan 19.s I poolest.</span>


source: A
code: 15084
name: Sargvere mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 396
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline kivimaja, kõrge kelpkatuse ja nelja massiivse korstnaga. Fassaadi liigendavad kolmnurkse frontooniga keskrisaliit ja atikafrontoonidega (hävinud) külgrisaliidid. Dekooriks on risaliitide markeerivad pilastrid, akende lamedad krohvraamistused, lihtsad ehisväljad. Portaali rõhutab sammasrõdu. Veesülitid on kõrgetasemeline sepatöö. Kelder on silindervõlvidega (võlv ja aknaniśid samasugused kui Koigi mõisamajas). 
Anfilaadse ruumilahenduse muudab ebasümmeetriliseks läbi maja ulatuv saal. Hoone mõlemas tiivas paiknevad kütteruumid, kuhu on koondunud ahjukolded. Suhteliselt terviklikult säilinud korrektses hilisbarokses sisekunduses võib leida sarnasusi Tartu sama aja ehitistega. Mõlema korruse ruumid on esindusliku viimistlusega: rokokoodekooriga laed ja tiibuksed, barokset portaali meenutav seinakapp.
(O.Suuder, Eesti arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa peahoone valmis 1762.a.
Esmakordselt on Sargveret ajaloos mainitud 1564. aastal. A. von Essen rajas mõisa, mida mõisakeskuse järgi hakati nimetama Orissaareks. Reduktsiooni aktsioon ei läinud mööda ka Orissaarest, mõis arvati riigile kuuluvaks 1688. aastal. Siiski jäi ta endiselt Essenile. Iseseisev mõis oli Sargvere alates 1722. aastast. Siitpeale on mõisaomanike loetelu kirju, sest mõis kandub edasi peamiselt naisliini pidi.  Mõisaomanike hulka kuuluvad von Fersen, von Kaulbars, von Buddenbrock, von Schilling ja von Riesenkampff. 
Alates 1920. aastast asus mõisahoones kool. Mõisas asunud  Sargvere Põhikool, mis kuulus Järvamaa Mõisakoolide Ühingusse, kolis 2002. aastal kontorihoonesse.

Mõisa ajaloost veel
http://www.eha.ee/arhiivikool/index.php?tree_id=76</span>


source: A
code: 15085
name: Sargvere mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 396
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on algselt planeeritud regulaarsena. Veel praegugi on hästi aimatavad esialgu pargi kujunduses domineerinud arhitektuursed vormid- sümmeetriliselt paigutatud puudealleed ja põõsaste read, kunstlikult moodustatud terrassid. Pargi avar esiväljak on vabakujuline, samuti peahoonest põhjapoole jääv pargiosa. Tagaväljak on regulaarne, langeb astangutena lääne suunas
 Kaugemas osas regulaarsus kaob. Juhuslikult paigutatud puudegrupid annavad pargile looduslikus stiilis pargi ilme. 
Mõisa rohtaed oli rajatud pargi põhjaossa. Veel 20. sajandi algul oli mõisal umbes 300 õunapuud, kuid suurem osa hukkus 1939/40. aasta külmal talvel. 
Pargis kasvab looduskaitse all olev Sargvere saar.
Park on keskmise liigirikkusega, peapuuliigid on pärn ja vaher.
Okaspuudest kasvavad pargis harilik kuusk, harilik elupuu, euroopa lehis.
Lehtpuudest kasvavad siin harilik saar, arukask, harilik jalakas, harilik tamm. Pargis asub looduskaitse all olev Sargvere saar.
Põõsastest leidub pargis harilikku sirelit, suurt läätspuud, harilikku tuhkpuud, harilikku ebajasmiini.
(Andmed pargiankeedist, 2006)
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park on rajatud 19. saj. algul. Täiendatud 19.s. II p. ja ka 20.s.</span>


source: A
code: 15086
name: Sargvere mõisa pargi piirdemüürid
type: ehitismälestis
alt_id: 396
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Piirdemüürid on laotud paekivist. Osaliselt säilinud rahuldavalt, osaliselt on olukord avariiline.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Piirdemüürid on rajatud 18. saj. lõpul.</span>


source: A
code: 15087
name: Sargvere mõisa tööriistakuur
type: ehitismälestis
alt_id: 396
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ehitatud paekivist, ühekorruseline. Gabariitidelt väike. Hoonele on juurde ehitatud sobimatu jurdeehitus, mis tuleks lammutada.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tööriistakuur on ehitatud 19. saj. algul.</span>


source: A
code: 15088
name: Eivere mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk 1,5- korruseline kivihoone. Juugendlikult liigendatud esifassaadi ilmestavad eenduvad ja taanduvad osad. Siluetti rõhutavad polügonaalne ärkel ja 5-tahuline terava telkkiivriga nurgatorn. Peauks on torni ja risaliidi vahel. Rikkalikus fassaadidekooris on kasutatud neogooti elemente:   tornikestega astmikviilud, profileeritud karniisid, keerukad akende krohviraamistused. Ruumijaotus lähtub hoonet pikuti läbivast keskkoridorist. Algne sisekujundus on säilinud vaid osaliselt (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Härrastemaja valmis 1912 v. Stackelbergide ajal.</span>


source: A
code: 15089
name: Eivere mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike park (~3,3ha) on segastiilis ning reljeef pargis on tasane. Korrapärasele esiväljakule liitub vabakujuline pargi põhiosa. Põhiosa on kunagi olnud regulaarne, kuid hiljem ümber kujundatud vabakujuliseks.
Esiväljak on avar ning ääristatud sümmeetriliste puudegruppidega. Tagaväljak on väike, piiratud puudereaga põldudest.
Park on keskmise liigirikkusega. Põhipuuliigid on saar, pärn ja vaher.
Okaspuudest - harilik kuusk, harilik elupuu, harilik mänd.
Lehtpuudest esinevad näiteks harilik jalakas, harilik pihlakas, künnapuu.
Põõsastest kasvavad pargis mitmed sõstra liigid, harilik lumimari, suur läätspuu.              
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vana algne park on rajatud arvatavasti 18. sajandi lõpul või 19. sajandi algul. Praegune park on rajatud koos uue peahoone ehitamisega 20. sajandi algul.</span>


source: A
code: 15090
name: Kükita kivisild
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tüüpiline, väike kahesildeline paesild, avad a`2,3m, kogupikkus 10m, otstes kaarjalt laienev.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu jõel, Tallinn-Tartu mnt. kõrval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ainus kivisild Tallinna-Paide maanteel, mille ehitas 1914 a. Purdi mõis. Pärast  uue silla valmimist 1951, jäi kasutuseta lagunema.
Restaureeritud 2001 aastal.</span>


source: A
code: 15091
name: Põhjaka mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike varaklassitsistlik ühekorruseline poolkelpkatusega kivimaja. Esifassaadi liigendab kolmnurkfrontooniga keskrisaliit. Ovaalaken viitab barokikile. Tagasihoidlikku  dekoori kujundavad profileeritud karniisid ja ehisväljad. Peasissepääs hoone otsas on rikkaliku varaklassitsistliku kujundusega: kannelüüride, tahvlite ja karniisidega uksetiivad, segmendikujuline azuurse raamistusega valgmik. Hoones on mantelkorsten-köök ja anfilaadne ruumijaotus. Sisekujundusest on säilinud kannelüüridega  tiibuksed, seinapaneelid, valged kahhelahjud. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud varsti pärast eraldumist Koordi mõisast 1813.</span>


source: A
code: 15092
name: Põhjaka mõisa vesiveski
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud seintega paekivihoone. Kaetud viilkatusega. Hoone peauks on kõrge teravkaarelise avaga uks, mille kaareosas azuurse eklektilise lõikega dekoreeritud valgmiku meenutav puitpind. Ka väiksed aknad on asetatud teravkaarelistesse niššidesse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 15093
name: Anna kirik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tagasihoidliku vormikõnega hilisbarokne kirik. Pikihoonega liitub W-s 4-nurkse põhiplaaniga telkkiivriga torn, O-s pikihoonega ühelaiune polügonaalne koor. Torniportaal on ümarkaarne, kirikuhoone aknad 4-nurksed, eenduva krohvraamistusega. Interjööris algne laudadest peegellagi, sisustus neogooti stiilis.
(K. Kodres, Eesti arhitektuur.)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1650.a. ehitas Purdi mõisa omanik H.v. Burt puukabeli, mille ametlikuks nimeks sai St. Anna.
1684 ordineeriti esimeseks kihelkonna õpetajaks Erasmus Pegau.
uus hilisbarokne kirik ehitati 1776-80.
1852 kapitaalremondiga lisati uusgooti detailid (ehisviil W-s)
1842 muretseti harmoonium, praegune orel pärineb a-st 1877. Orel elektrifitseeriti 1978.
Kellad on valatud 1790 ja väiksem 1853.
1892 ehitati praegune altar ja kantsel.</span>


source: A
code: 15094
name: Anna kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaia piirdemüüri vanem osa on rajatud 18. saj. lõpul. Piirdemüür on paekivist. Tallinn- Tartu maantee poolne osa on restaureeritud, teistel külgedel avariiline.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 18.saj. lõpul.</span>


source: A
code: 15095
name: Mäo mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsitlik, 2- korruseline, krohvitud kivihoone. Kaetud kõrge kelpkatusega. Fassaad oli kujundatud klassitsistliku arhitektuuri tüüpelementidega - sammasportikuse, kolmnurkfrontooni ja veneetsia akendega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varaseimad teated mõisa kohta pärinevad aastast 1558. Arvatavasti oli see ühekorruseline puithoone, ilmselt on see tules hävinud. Mäo mõisahoone esinduslikuma väljaehitamise algus seostub 1669. Aastaga, mil omanikuks sai kindralmajor Hans von Fersen. Uus härrastemaja sai katuse alla umbes 1682. Aastal. Mõisahoone oli kivist ja kahekorruseline. 1703. aasta septembris Põhjasõja ajal Mäo mõis põletati.
1727. aastal sai mõisa omanikuks Adam Friedrich von Stackelberg. Ulatuslikumad ehitustööd toimusid 1750- te aastate II poolel.
 Oma viimase klassitsistliku ilme omandas mõis 19. sajandi algul Gustav von Stackelbergi ajal. Peahoonet laiendati peaaegu poole võrra, kumbagi tiiba täiendati lisakorpusega. Fassaad on kujundatud klassitsistliku arhitektuuri tüüpelementidega- sammasportikuse ja veneetsia akendega. 
Stackelbergide käes oli Mäo mõis 20. sajandi alguseni- viimati viitseadmiral Ferdinand Olaf von Stackelbergi nimel. Viitseadmiralilt jäi mõis ta kasutütrele Aleksandra Rimski- Korsakovale (kuulsa vene helilooja Nikolai Rimski-Korsakovi vennatütar), kes rajas peale 1919. aasta maareformi Mäosse lastekodu.
Pärast II Maailmasõda oli mõisas traktorijaam, siis metsamajand. Kuni 1990 aastani ka korterid. Pärast seda mõisa peahoone eravalduses.</span>


source: A
code: 15096
name: Mäo mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on suur (7,5 ha) ja mitmeosaline, seda poolitab peahoone. Pargi lõunapoolne osa on regulaarne ning  põhjapoolne osa vabakujuline.
Peahoone ees on avar poolovaalne esiväljak üksikute puudega. Ta on olnud ääristatud puugruppidega.
Tagaväljaku poolitab pargi peateljel olev, mis viib pargi kaugemasse ossa. Vabakujulises pargiosas on pargiaas.
Parki ümbritsevad alad on lainjad, park asub künka harjal. Esi- ja tagaväljak on tasased, tagaväljaku lõpust hakkab reljeef langema põhja suunas. 
Park on keskmise liigirikkusega, peapuuliik on pärn.
Okaspuudest kasvavad pargis harilik kuusk, harilik elupuu.
Lehtpuudest esinevad harilik vaher, harilik saar, harilik jalakas, arukask, harilik tamm, hall lepp.
Põõsastest kasvavad suur läätspuu, harilik lumimari, magesõstar.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Praeguse peahoone valmides 19.s. alguses, rajati sinna juurde ka park. Lähemalasuv regulaarne pargiosa varem  ja hiljem vabakujuline kaugem osa.</span>


source: A
code: 15097
name: Mäo mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne krohvimata paekivihoone. Hoonet katab poolkelpkatus, millel lihtne karniis. Otsaküljes suur nelinurkne petiknišš, milles asunud ust ääristavad pilastrid. Ukse kohal viilus segmentaken ja kaks väikest ruudukujulist akent. Hoonet on remonditud 20. s II poolel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s i poolel.
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Paide rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 15098
name: Roosna-Alliku mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 385
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitisistlik, 2-korruseline kõrge kelpkatusega kivihoone. Horisontaalselt rõhutatud fassaadil domineerib kaarakendega keskrisaliit,ees graniitsammastel rõdu. Tagafassaadil kaugele eenduvad külgrisaliidid, mille ees olnud samuti rõdu. Dekooris valitsevad varaklassitistlikud elemendid - võlvitud soklikorrus rustikaga, laiad pilastrid, akende tilgutiliistuga krohviraamistus. Esindusruumid paiknesid II korrusel. Neist saal ja salong on erakordselt kõrgetasemelise kujundusega:  tahvliteks liigendatud roosast kunstmarmorist seinapinnad, kaunistatud valge rikkaliku stukkdekoor jahitrofeede, putostseenide, portreemedaljonidega. Salongis on sinisest kunstmarmorist seinatahveldised, millel draperii ja roosivanikuga ehitud ümaras raamistuses putofiguurid. Louis XVI stiilis stukitöö tõen. autor on Böömimaalt pärit C.Kalupka. Mõlemas ruumis on stiilsed kahhelahjud. Peauks on barokne. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis ajati 17.s. algul, kuulus pikemat aega v. Rosenitele, kelle järgi paikkond nime sai. Alates 1725 oli v. Stackelbergide valduses. Peahoone ehitati 1780-86 arh. J.Schultzi juhtimisel.
1970.a. tehti hoonele kooli tarbeks juurdeehitus.

Mõisa ajaloost veel
http://www.eha.ee/arhiivikool/index.php?tree_id=115</span>


source: A
code: 15099
name: Roosna-Alliku mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: 386
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, klassitsistlikus stiilis, kelpkatusega, krohvitud fassaadiga kivist elumaja. Hoone paikneb peahoone teljel esifassaadiga Pärnu maantee poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Fassaade ilmestavad krohvipinna ornamendimotiivid. Seinapind on jaotatud tahveldisteks, millel akna- ja ukseorvad ning petikniššid. Hoone nurgad on kvaaderdatud, sama motiivi on kasutatud ka seinapinna liigenduses. Hoone räästas on profileeringuga karniis. Valitsejamaja paikneb mõisasüdame keskmes, peahoone ja pargiala vahetus läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>17. sajandi alguses rajatud mõisa esimesteks omanikeks olid Rosenid, kellele mõis kuulus aastatel 1617-1725. Seejärel läks valdus Stackelbergidele, kelle käes oli mõis kuni võõrandamiseni. Peahoone ehitati aastatel 1780-86 tollase Eestimaa kubermanguarhitekti Johann Schultzi (1773–1795) projekti järgi. Ansamblisse kuuluvad kõrvalhooned on ehitatud 19. sajandi jooksul. Teistest terviklikumalt on säilinud valitsejamaja, mis on valminud tõenäoliselt 19. sajandi alguses. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus oli Kaltenbrunn. Oma eestikeelse nimetuse sai mõis esimeste omanike Rosenite järgi. 1924. aastast alates asub mõisas kool. 2008. aastal paigaldati hoonele uus katus.</span>


source: A
code: 15100
name: Roosna-Alliku mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 385
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega 5,3 ha park on ülesehtiselt korrapärase ülesehitusega. piiritletud  ehitiste ja kivimüüriga. Esiväljak on ringikujuline, vabalt paigutatud puu- ja põõsagruppidega. Väljakut piirab kaarjas tee.
Tagaväljak on väike, ristkülikukujuline. Tagaosa on jaotatud alleedega sektoriteks. Teda piirab kivimüür. Pargis asub staadion ja laululava. 
Park on keskmise liigirikkusega, peapuuliik on pärn.
Okaspuudest on esindatud harilik ebatsuuga, harilik mänd, harilik kuusk, harilik elupuu.
Lehtpuudest kasvavad pargis harilik tamm, harilik vaher, harilik saar, arukask, harilik hobukastan.
Põõsastest leidub harilik sirel, harilik lodjapuu, harilik kukerpuu, mitmed enelese liigid. 
(üldandmed pargiankeedist 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Peahoone juurde rajati 19. sajandi algul väike barokkaed ja vabakujuline esiväljak. 19. sajandi II poolel laiendati parki üle maantee, kujundati parkmetsana allikate äärne ja kabeli ümbrus, siis rajati ka regulaarne pargiga liituv vabakujuline pargiosa peahoonest kirdes.</span>


source: A
code: 15101
name: Roosna-Alliku mõisa alleed
type: ehitismälestis
alt_id: 385
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1,1 km pikkune lõikudena säilinud allee, mis asub mõisasüdamest põhja suunduva Pärnu maantee ääres. Allee algab Järva-Jaani poole suunduva tee ristist. Kohati ka kahepoolse säilinud allee on suunas ulatuses säilinud lõiguti ja ühepoolsena. Vaatamata sellele on allee maastikus hästi jälgitav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Istutatud 19.s. I poolel</span>


source: A
code: 15102
name: Roosna-Alliku mõisa meierei
type: ehitismälestis
alt_id: 386
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, segastiilis, kelpkatusega kaetud, osaliselt krohvitud fassaadiga kivist abihoone, mis paikneb peahoonega risti otsafassaadiga Pärnu maantee poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Hoone varasem mõisa esiväljakupoolne osa on kaetud lubikrohviga. Pargipoolne juurdeehitis on tahutud maakividest, avade ääristuses on kasutatud tellist. Algselt peahoone suhtes sümmeetriliselt paiknenud ja auhoovi ääristanud abihoone on 19. sajandi lõpus ümberehituste käigus liidetud peahoonest lõunasse jääva laudakompleksiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>17. sajandi alguses rajatud mõisa esimesteks omanikeks olid Rosenid, kellele mõis kuulus aastatel 1617-1725. Seejärel läks valdus Stackelbergidele, kelle käes oli mõis kuni võõrandamiseni. Peahoone ehitati aastatel 1780-86 tollase Eestimaa kubermanguarhitekti Johann Schultzi (1773–1795) projekti järgi. Ansamblisse kuuluvad kõrvalhooned on ehitatud 19. sajandi jooksul. Mõisa meierei on valminud kahes osas. Peahoone poolne hooneosa on ehitatud enne 1886. aastat. Peahoonega risti paiknev juurdeehitis pärineb tõenäoliselt 19. sajandi lõpust. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus oli Kaltenbrunn. Oma eestikeelse nimetuse sai mõis esimeste omanike Rosenite järgi. 1924. aastast alates asub mõisas kool. 2013. aastal uuendati meierei katus.</span>


source: A
code: 15103
name: Roosna-Alliku mõisa tall
type: ehitismälestis
alt_id: 386
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega, maa- ja paekivist tallikompleks, mis paikneb peahoone vastas otsafassaadiga maantee poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Sisehoovi ümber koondunud kolmest tiibhoonest on säilinud kaks. Õue sügavuses maanteega paralleelselt paiknev tiib on ümber ehitatud, paremini on säilinud külgmine tiibhoone. Viimase fassaadil domineerib maakiviladu, mida ilmestavad paest nurgakvaadrid koos akende raamistuse ja segmentkaarsete sillustega. Kompleksi piirab maantee poolt maakividest laotud müür, mida on rekonstrueeritud. Tallikompleks paikneb sümmeetriliselt asetatud ansamblituumikus, teisel pool maanteed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>17. sajandi alguses rajatud mõisa esimesteks omanikeks olid Rosenid, kellele mõis kuulus aastatel 1617-1725. Seejärel läks valdus Stackelbergidele, kelle käes oli mõis kuni võõrandamiseni. Peahoone ehitati aastatel 1780-86 tollase Eestimaa kubermanguarhitekti Johann Schultzi (1773–1795) projekti järgi. Ansamblisse kuuluvad kõrvalhooned on ehitatud 19. sajandi jooksul. Tallikompleks on ehitatud enne 1886. aastat, tõenäoliselt 19. sajandi teises pooles. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus oli Kaltenbrunn. Oma eestikeelse nimetuse sai mõis esimeste omanike Rosenite järgi. 1924. aastast alates asub mõisas kool. Tallihoone on eravalduses.</span>


source: A
code: 15104
name: Roosna-Alliku mõisa karjalaut 1
type: ehitismälestis
alt_id: 386
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega, krohvimata fassaadiga maa- ja paekivist laudahoone, mis jääb peahoone esise auhoovi servas paikneva laudakompleksi idaküljele. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Aknaavad on tellistega kinnilaotud. Massiivse hoone maakivist laotud külgfassaade ilmestavad paekivist segmentkaarsete sillustega aknaavad. Otsafassaadid on ümber ehitatud. Hoonega külgnevad kivimüürid, mis ühendavad hoone kõrvaloleva laudakompleksiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>17. sajandi alguses rajatud mõisa esimesteks omanikeks olid Rosenid, kellele mõis kuulus aastatel 1617-1725. Seejärel läks valdus Stackelbergidele, kelle käes oli mõis kuni võõrandamiseni. Peahoone ehitati aastatel 1780-86 tollase Eestimaa kubermanguarhitekti Johann Schultzi (1773–1795) projekti järgi. Ansamblisse kuuluvad kõrvalhooned on ehitatud 19. sajandi jooksul. Tallikompleks on ehitatud enne 1886. aastat, tõenäoliselt 19. sajandi teises pooles. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus oli Kaltenbrunn. Oma eestikeelse nimetuse sai mõis esimeste omanike Rosenite järgi. 1924. aastast alates asub mõisas kool. Abihoone on eravalduses.</span>


source: A
code: 15105
name: Roosna-Alliku mõisa karjalaut 2
type: ehitismälestis
alt_id: 386
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega, krohvimata fassaadiga maa- ja paekivist laudahoone. Moodustas osa tänaseks osaliselt säilinud peahoone esise auhoovi servas paiknenud laudakompleksist. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Massiivse hoone müüride alumised osad on laotud lubjakivist, ülemised segamini nii paest kui maakividest. Hoone koosneb kahest tiibhoonest, mis on säilinud osad ühtse sisehoovi ümber koondunud kastellilaadsest laudakompleksist. Hooneid on oluliselt ümber ehitatud. Kompleks paigutub sümmeetriliselt ansamblituumikusse. Kompleksist säilinud veel ka kolmas tiibhoone. Neljas hävinud tiibhoone moodustas terviku peahoone hoonestusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>17. sajandi alguses rajatud mõisa esimesteks omanikeks olid Rosenid, kellele mõis kuulus aastatel 1617-1725. Seejärel läks valdus Stackelbergidele, kelle käes oli mõis kuni võõrandamiseni. Peahoone ehitati aastatel 1780-86 tollase Eestimaa kubermanguarhitekti Johann Schultzi (1773–1795) projekti järgi. Ansamblisse kuuluvad kõrvalhooned on ehitatud 19. sajandi jooksul. Tallikompleks on ehitatud enne 1886. aastat, tõenäoliselt 19. sajandi teises pooles. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus oli Kaltenbrunn. Oma eestikeelse nimetuse sai mõis esimeste omanike Rosenite järgi. 1924. aastast alates asub mõisas kool. Abihoone on eravalduses.</span>


source: A
code: 15106
name: Roosna-Alliku mõisa karjalaut 3
type: ehitismälestis
alt_id: 386
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega, krohvimata fassaadiga maa- ja paekivist laudahoone. Moodustas osa tänaseks osaliselt säilinud peahoone esise auhoovi servas paiknenud laudakompleksist. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Massiivse hoone müüride alumised osad on laotud lubjakivist, ülemised segamini nii paest kui maakividest. Hoone moodustas koos kahe kõrval asuva tiibhoonega ühtse sisehoovi ümber koondunud kastellilaadsest laudakompleksi. Kompleksi kuulunud neljas tiibhoone on hävinud. Säilinud hooneid on oluliselt ümber ehitatud. Kompleks paigutub sümmeetriliselt ansamblituumikusse. Hävinud tiibhoone moodustas osa peahoone esise auhoovi hoonestusest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>17. sajandi alguses rajatud mõisa esimesteks omanikeks olid Rosenid, kellele mõis kuulus aastatel 1617-1725. Seejärel läks valdus Stackelbergidele, kelle käes oli mõis kuni võõrandamiseni. Peahoone ehitati aastatel 1780-86 tollase Eestimaa kubermanguarhitekti Johann Schultzi (1773–1795) projekti järgi. Ansamblisse kuuluvad kõrvalhooned on ehitatud 19. sajandi jooksul. Tallikompleks on ehitatud enne 1886. aastat, tõenäoliselt 19. sajandi teises pooles. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus oli Kaltenbrunn. Oma eestikeelse nimetuse sai mõis esimeste omanike Rosenite järgi. 1924. aastast alates asub mõisas kool. Abihoone on eravalduses.</span>


source: A
code: 15107
name: Roosna-Alliku mõisa kelder
type: ehitismälestis
alt_id: 386
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega, osaliselt pinnasega kaetud kivist ja puidust kelder. Hoone paikneb peahoone tagaküljel esifassaadiga viimase suunas. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Maasse rajatud keldrini viiva sissepääsu külgi toetavad paest müürid. Keldri peale on ehitatud silikaattellistest postidele toetuv puidust varjualune.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>17. sajandi alguses rajatud mõisa esimesteks omanikeks olid Rosenid, kellele mõis kuulus aastatel 1617-1725. Seejärel läks valdus Stackelbergidele, kelle käes oli mõis kuni võõrandamiseni. Peahoone ehitati aastatel 1780-86 tollase Eestimaa kubermanguarhitekti Johann Schultzi (1773–1795) projekti järgi. Ansamblisse kuuluvad kõrvalhooned on ehitatud 19. sajandi jooksul. Mõisa keldri täpne ehitamise aeg ei ole teada. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus oli Kaltenbrunn. Oma eestikeelse nimetuse sai mõis esimeste omanike Rosenite järgi. 1924. aastast alates asub mõisas kool.</span>


source: A
code: 15108
name: Roosna-Alliku mõisa piirdemüürid
type: ehitismälestis
alt_id: 386
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Parki piirab esiküljel peahoone kõrvalt paekivipostide vahel ja madalal paekivisoklil lihtne puitlipppiirdega aed. Tagaosas kõrge paekivipiire.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>17. sajandi alguses rajatud mõisa esimesteks omanikeks olid Rosenid, kellele mõis kuulus aastatel 1617-1725. Seejärel läks valdus Stackelbergidele, kelle käes oli mõis kuni võõrandamiseni. Peahoone ehitati aastatel 1780-86 tollase Eestimaa kubermanguarhitekti Johann Schultzi (1773–1795) projekti järgi. Ansamblisse kuuluvad kõrvalhooned on ehitatud 19. sajandi jooksul. Piirdemüüride rajamise täpsem aeg ei ole teada. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus oli Kaltenbrunn. Oma eestikeelse nimetuse sai mõis esimeste omanike Rosenite järgi. 1924. aastast alates asub mõisas kool.</span>


source: A
code: 15109
name: Roosna-Alliku mõisa kasvuhoone
type: ehitismälestis
alt_id: 386
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, kivist kasvuhoone. Hoone paikneb peahoone tagaküljel esifassaadiga pargi suunas. Hoonest on säilinud vaid müürid, ent algne lahendus on loetav. Müürid konserveeriti 2012. aastal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>17. sajandi alguses rajatud mõisa esimesteks omanikeks olid Rosenid, kellele mõis kuulus aastatel 1617-1725. Seejärel läks valdus Stackelbergidele, kelle käes oli mõis kuni võõrandamiseni. Peahoone ehitati aastatel 1780-86 tollase Eestimaa kubermanguarhitekti Johann Schultzi (1773–1795) projekti järgi. Ansamblisse kuuluvad kõrvalhooned on ehitatud 19. sajandi jooksul. Mõisa tallikompleks on ehitatud enne 1886. aastat, tõenäoliselt 19. sajandi teises pooles. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus oli Kaltenbrunn. Oma eestikeelse nimetuse sai mõis esimeste omanike Rosenite järgi. 1924. aastast alates asub mõisas kool.</span>


source: A
code: 15110
name: Roosna-Alliku mõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
alt_id: 386
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega, krohvitud fassaadiga kivist abihoone, mis paikneb ansamblituumikust teisel pool maanteed esifassaadiga laudakompleksi lõunakülje suunas. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Osaliselt ümber ehitatud hoonest on paremini säilinud idapoolne ots. Fassaadil domineerivad suured tellisega raamistatud avad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>17. sajandi alguses rajatud mõisa esimesteks omanikeks olid Rosenid, kellele mõis kuulus aastatel 1617-1725. Seejärel läks valdus Stackelbergidele, kelle käes oli mõis kuni võõrandamiseni. Peahoone ehitati aastatel 1780-86 tollase Eestimaa kubermanguarhitekti Johann Schultzi (1773–1795) projekti järgi. Ansamblisse kuuluvad kõrvalhooned on ehitatud 19. sajandi jooksul. Mõisa tallikompleks on ehitatud enne 1886. aastat, tõenäoliselt 19. sajandi teises pooles. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus oli Kaltenbrunn. Oma eestikeelse nimetuse sai mõis esimeste omanike Rosenite järgi. 1924. aastast alates asub mõisas kool.</span>


source: A
code: 15111
name: Koordi mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Härrastemaja on baroksete tunnustega varaklassitsistlik keskmise suurusega ühekordne paekivihoone. Hoone esifassaadile on 19. sajandi II poole keskel rajatud kõrge sokliga kinnine puitpalkon</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Koordi mõis kuulus Rosenitele, viimane mõisa valdaja oli Stackelberg.  Härrastemaja ärinedeb tõenäoliselt 18. sajandi viimastest aastatest või sajandivahetuselt.</span>


source: A
code: 15112
name: Koordi mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on keskmise suurusega 5,7ha ja kujunduselt vabakujuline. Peahoone asub pargi tuumikus suhtega, mis jätab esiküljele 2/3, tahaküljele 1/3 pargi ruumist. Pargi äärealad on eraldatud maastikust tiheda istutusviisiga puudeekraaniga. Maanteelt suundub peahoone keskteljele sirge kesktee, mis hargneb hoone ees väikese ringväljakuna. Peahoone esiküljel on tõusev reljeef, tagaküljel laskuv.
Viinaköögi ees asus väike tiik, kuhu avanes vaade väikeselt künkalt pargi tagaosas. Siin võis asuda pargipaviljon. 
Pargi teevad meeldejäävaks kiviaiad.
Park on keskmise liigirikkusega, peapuuliik on tamm.
Okaspuudest võib leida harilikku kuuske, harilikku ebatsuugat, harilikku mändi, harilikku elupuud, euroopa lehist.
Lehtpuudest kasvavad pargis harilik vaher, arukask, harilik saar, harilik haab, harilik pärn.
Põõsastest esinevad harilik sirel, harilik lumimari, punane leeder, suur läätspuu.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park on rajatud Rosenite poolt 19. sajandi II poolel.</span>


source: A
code: 15113
name: Koordi mõisa pargi piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maa- ja paekivist pargimüür, mis paikneb mõisa peahoonet ümbritseva pargi servas. Pargipiire on osaliselt ulatuses säilinud maakivikuhjatisena. Müüri on lõiguti restaureeritud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 15114
name: Koordi mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtne krohvitud paekiviehitis. Hoonet katab poolkelpkatus. Telgsümmeetrilises esifassaadis 3 suurt kahepoolega katuseräästani ust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 18.s. lõpul või järgmise sajandi vahetusel.
(Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Paide rajoon. V. Ranniku, Tall. 1978)</span>


source: A
code: 15115
name: Esna mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on puidust, ühekorruseline poolkelpksatusega. Seinad on vooderdatud laiade röhtlaudadega. Stiilset peaust laiade pilastrite vahel, samuti otsaust kaunistavad rosettmotiivid. Ruumijaotus on anfilaadne. Mõisas sees on säilinud unikaalsed talamaalingud ja trafaretsed laemaalingud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Järva maakonnas Roosna-Alliku vallas Esna jõe alguallikate juures. Pargi ja allikate ala kuulub Natura 2000 kaitsealasse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Peahoone ehitatud 1821. aastal. Kivist tiibhoone ning veranda pea- ja hoone tagune fasaad ehitatud 1888.</span>


source: A
code: 15116
name: Esna mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on võrdlemisi suur 6,5 ha ning vabakujulise planeeringuga. Koosneb avatud esi- ja tagaväljakust, esimene neist ringikujuline, teine ovaalne. Hoone asub väikesel kõrgendikul ja on väljakutele hästi eksponeeritud. Ümbritsev park on tiheda istutusviisiga, kus puud on rühmitatud gruppidena.  
Pargile lisab ilu teda läänest piirav 0,5 ha suurune  allikatoiteline paisjärv. Allikafrondist saab alguse Esna jõgi. Allikad koos järvekese, mõisapargi ja jõega on maaliline loodusfragment. 
Pargi teeb meeldejäävaks allikatoiteline paisjärv, sealne metsik ja salapärane loodus.
Park pole kuigi liigirikas, põhipuuliik on tamm.
Okaspuudest leidub siin harilikku kuuske, harilikku elupuud.
Lehtpuudest kasvavad pargis harilik vaher, harilik saar, harilik pärn, hall lepp, harilik toomingas. 
Põõsastest leidub harilikku sirelit, harilikku ebajasmiini, suurt läätspuud, mitut liiki enelaid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park rajatud 19.saj. algul, hiljem liigiliselt täiendatud.</span>


source: A
code: 15117
name: Esna mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist masiivne kaheosaline hoone. Esifassaadil on ilmselt hävinud tollele ajale iseloomulik, sissepääsude ees olnud kaaristu ja katusealune mis praegu toetub betoonsammastele. Osa katusealusest on silikaatmüüritisega kinni laotud ja katusealune on algsest lühem.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Järva maakonnas Roosna-Alliku vallas Esna jõe algusallikate juures.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi I veerandil.</span>


source: A
code: 15118
name: Esna mõisa piimaköök
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on maakivist seintega, sees on kaks silinder-võlviga ruumi millest üks on hiljem jagatud vaheseinaga pooleks. Piimaköök on silmatorkav: ilusad on gooti stiilis teravkaarsed ukse- ja aknaavad mis on raamitud punase tellisega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Järva maakonnas Roosna- Alliku vallas Esna jõe algusallikate juures.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone pärineb tõenäoliselt 19 sajandi I poolest. Enne viinavabriku valmimist 1897 aastal olevat siin olnud esialgne viinakõõk.</span>


source: A
code: 15119
name: Esna mõisa tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist, krohvitud seintega eterniitkattega viilkatusega pikk hoone.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Järva maakonnas Roosna- Alliku vallas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.saj. lõpuveerandil.</span>


source: A
code: 15120
name: Esna mõisa kasvuhoone varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist seintega hoone on olnud pikka aega varemeis.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kasvuhoone varemed asuvad Järva maakonnas Roosna- Alliku vallas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud ilmselt 19.saj.I veerandil.</span>


source: A
code: 15121
name: Esna mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline, historitsistlikus stiilis, viilkatusega, krohvimata fassaadiga tahutud maa- ja paekivist viinavabrik. Hoone paikneb mõisaansambli põhjaküljel esifassaadiga teiste majandushoonete poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited olid algselt puidust. Sopilise hoone fassaadidel domineerib puhka vuugiga laotud maakivi, millele sekundeerivad paest avapõsed ja -sillused ning hoone nurki rõhutavad paekiviga markeeritud nurgakvaadrite motiiv. Fassaadi keskosas on läbi kahe korruse ulatuv sihvakas kolmnurkviiluga väljaehitis, mille ees laiem esimese suhtes ebasümmeetriliselt asetsev 1-korruseline maht, millel samuti kolmnurkfrontoon. Viinavabriku tagafassaadi nurgas kõrgub hoone kohal massiivne paekivist korsten. Hoone katus on hävinud, interjöörid ei ole säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis rajati 1623. aastal. Alates 1793. aastast kuulus mõis Grünewaldtidele, kes olid mõisa omanikeks kuni võõrandamiseni. Peahoone vanemad osad pärinevad tõenäoliselt 18. sajandi keskpaigast, põhimaht valmis aastatel 1820.-21 ning juurdeehitus 1880. aastal. Oluline koht ansamblis on kõrvalhoonetel.  Esinduslik viinavabrik pärineb 1897. aastast. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Orrisaar, mis tuleb varem samal kohal asunud Orisaare küla nimest. Mõisa eestikeelne nimi pärineb mõisnik von Essenilt. Viinaköök on seisnud varemetes enam kui pool sajandit.</span>


source: A
code: 15122
name: Esna mõisa kabel
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neogooti kabel, ehitatud paekivist, kaetud viilkatusega. Kujundatud meisterlikult laotud dekoratiivdetailidega; suure portaaliga , teravkaarsete petikutega liigendatud kontraforssidega, roosaknaga. Kabel on ühelööviline, kahe võlvikuga. Võlvroided toetuvad seinakonsoolidele, roideid ühendavad  päiskivid on kujundatud rosettidega.  Kabeli ukse kohal väga hea töötlusega paekivist tahutud v. Grünewaldide vapp. Seintel v. Grünewaldide perekonnaliikmete nimedega seinaplaadid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1832-42 kunstnik L.v. Maydelli kavandi järgi. (EA)</span>


source: A
code: 15123
name: Türi kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 397
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algkavatisse kuulus tornita pikihoone ja väiksem nelinurkne koor, mille põhiplaan on ruudukujuline nagu kõikidel Järvamaa kirikutel. Oli algul tõenäoliselt võlvimata. Kitsad ühejaolised aknad on lamedalt teravkaarsed, ehisraamistikuta ja paiknevad linnusetaoliselt kõrgel. Fassaadis lääneportaali kohal ümara kolmikkaarega kujundatud püstaken; teravkaarne raidportaal on kaheastmeline; sammas astmete vahel on hävinud, kuid ümarmõigas silluskaare astmes säilinud. Nõudlikumalt kujundatud lõunaportaal paikneb nelinurkses ehisseinas, on kaheastmelise palendiga ja lamedalt teravkaarne. Sammastel astmetes on ümarvöödi ja rihvaga profileeritud baas, kolmejärguline tüvesevõru ja lehtdekooriga kapiteelifriis. Realistliku lehtdekooriga on seotud üksiku pea motiiv.
Oletuste kohaselt võlviti kirik 1300. a. paiku kolmelööviliseks kodakirikuks, siis ehitati arvatavasti ka müüritrepp koori edelanurka ja suurelt osalt tänini säilinud viilud. Tellistest ja paest võlvid on kesklöövis kuplitaolised (kiviread laotud kontsentrilistena), kitsastes külglöövides on pikaks venitatud ristvõlvid. Võlve kannavad kaks paari saledaid järvamaa laadi ümarsambaid, mis laias kesklöövis moodustavad ruudukujulise põhiplaaniga võlvikud. Sammaste baas lähtub atikatüübist ja idapoolseid sambakapiteele pärjana ümbritsev lehtdekoor mandunud pungamotiivist; järvamaa plokk-karikkapiteeli ülaosast on jäänud järele vaid õhuke plaat võlvikanna all. Ainukordselt Järvamaal on kasutatud kilpkaari. Laiu nelinurkseid arkaadi- ja vööndkaari toetavad seintel trapetsikujulised konsoolid, mis jätavad seinapinna liigendamata. Konsoolidel kooris ja pikihoone idapoolel on elavalt kujutatud maskpead, mis arvatavasti on seotud viimsepäevakohtu sümboolikaga.
Seoses võlvimistöödega ehitatud lääneviilu kaunistas suur, valge põhjaga süvendrist; viilu tipus oli puust haritorn (säilinud üksnes jäljed). Samal ajal püstitatud kooriviilul on suur dekoratiivne ehisraamistik (domineerib siirumotiiv kahel teravkaarsel petikul). Mõlemad viilud osutavad suhetele tellisgootikaga.
Ruumipildis domineerib nagu Järvamaa teisteski kolmelöövilistes kirikutes kõrgus ja avarus. raiddekooris ilmnevad kaudsed kontaktid Vestfaali, Lõuna-Saksamaa ja Edela-Prantsusmaa eeskujudega.
Sisustuses barokknikerdustega altarisein (1693, Chr. Ackermann); hilisrenessanss-stiilis kantsel (1630).
(Villem Raam,  Eesti arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud tõenäoliselt 13. sajandi lõpukolmandikul.
1867. a. valmis neogooti stiilis läänetorn (arh. J. G. Mühlenhausen).</span>


source: A
code: 15124
name: Türi kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 397
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kokku ca 300 m pikkune krohvitud väravpostide ja sepisväravatega kirikuaia piirdemüür, mis laotud paekivist. Kirik koos kirikuaiaga paikneb asula servas endises ohvripaigas. Väravad kirikuaia piirdemüüris paiknevad lääne, lõuna ja idaküljel. Neist vanemad on väravad kiriku sissepääsude ees kirikuaia lääne- ja lõunaküljel. Väiksem ilma väravapostideta jalgvärav on kirikuaia põhjaküljel. Idavärav on hilisem ning püstitatud üheaegselt kõrvalasuva piirdemüüri lõigu taastamisega. Kirikuaia lääneküljel asub Baranoffide suguvõsa matusekabel koos juurdeehitusega. Kabeli välissein moodustab osa kirikuaia piirdemüürist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>13. sajandi viimasel kolmandikul rajatud kiriku kohal asub ohverdamispaik, mis pärineb tõenäoliselt 11. sajandist. Kirikuaed on rajatud tõenäoliselt koos kirikuga. Kirikuaia piirdemüür koos väravatega pärineb tõenäoliselt 19. sajandist. Kirikukihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on Turgel. Matmispaik oli aktiivses kasutuses kuni 18. sajandi lõpuni, hiljem matused vähenesid.</span>


source: A
code: 15125
name: Türi kirikuaia kabel
type: ehitismälestis
alt_id: 397
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega, krohvitud fassaadiga paekivist kalmistukabel. Hoone paikneb kalmistuaia servas esifassaadiga kiriku peasissepääsu poole. Avatäited on puidust. Kabelihoone koosneb kahest selgelt eristuvast ehitusjärgust. Neist vanem on põhjapoolne väiksemate mõõtmetega matusekabel, mille arhitektuuris segunevad klassitsistlikud ja neogooti stiilielemendid. Kabeli nurgad on kujundatud kapiteelidega pilastritena. Viiluvälja räästas on profileeritud karniis. Esifassaadi keskmes on teravkaarne ukseava, mille kohal viiluväljal Baranoffide suguvõsa vapp. Matusekabeli lõunaküljel on suurem juurdeehitus, mida on tõenäoliselt kasutatud kalmistukabelina. Juurdeehitus on lihtsa vormiga, fassaadidel puuduvad kaunistused. Kirikuaia poolsel küljel on kaks kahe poolega ust. Kabelihoone on tagafassaadiga tee poole. Mõlemad otsafassaadid liituvad kalmistuaia piirdemüüriga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>13. sajandi viimasel kolmandikul rajatud kiriku kohal asub ohverdamispaik, mis pärineb tõenäoliselt 11. sajandist. Kirikuaed on rajatud tõenäoliselt koos kirikuga. Baranoffide suguvõsa matusekabel pärineb 19. sajandi esimesest poolest. Viimasele on hiljem juurde ehitatud suurem kalmistukabel.  Kirikukihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on Turgel. Kabel restaureeriti 2010./2011. aastal.</span>


source: A
code: 15126
name: Kirna mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 398
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Domineerival kohal ansamblis on kahekorruseline kõrge kelpkatusega peahoone. Esifassaadi ilmestavad 19. sajandi I veerandist pärinevad sammasportikus ja kolmnurkfrontoonidega otsrisaliidid. Siseplaneering esindab barokilt varaklassitsismile ülemineku perioodi. Suhteliselt madala võlvitud soklikorruse kohal on kõrgem ning valgusrikkam esinduskorrus. Avar vestibüül keskteljel on kujundatud grotilaadse kahevõlvikulise ruumina. 18. sajandi sisekujundusest on säilinud puidust teenijatrepp läänetiivas. Saal jt. esindusruumid on kujundatud klassitsistlikke stukk-karniiside ja laerosettidega. Tisleritöö - siseuksed ja peatrepp - kuuluvad 19. sajandi teise poole neogootikasse.
(J. Maiste, Eesti arhitektuur)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed kirjalikud andmed pärinevad ajast, mil kuningas Gustav Adolf 1614 kinkis Kirna küla Hans J. von Fersenile. Fersenite suguvõsale kuulus mõis üle 150 aasta. 
1793. aastast kuulus mõis koos küladega vürstinna Gortšakovskile 1798 krahv Manteuffelile. 
1804 sattus mõis vürstinna esimesest abielust poja Carl von Osten–Sackeni valdusse. Omal ajal oli ta olnud tsaar Paul I kui ka suurvürst Konstantini kasvataja. 1816 panditi Kirna Georg Pilar von Pilchaule, selle suguvõsa omandisse jäi mõis kuni võõrandamiseni 1919.
 Kirna mõisa viimased omanikud olid õed Helene ja Julie Pilar von Pilchlau, kes jäid ka pärast 1939. aastat Eestisse ja on siia maetud.
18. sajandi III veerandi lõpus ehitati varasema puithoonestuse asemele barokne mõisasüda, mille järel mitmed hooned (s. h. härrastemaja) klassitsismi printsiipidel ümber ehitati. </span>


source: A
code: 15127
name: Kirna mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 398
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone ees on ringikujuline muruväljak, kuhu naabruses asuvalt maanteelt suundub pargi peaallee. Peahoone taga asunud algselt terrassidena kavandatud kiirtekujulise teedevõrguga barokkaed on 19. sajandil koos ülejäänud ansamblisse kuuluva haljastusega muutunud vabakujunduslikuks. 
Algselt oli kogu ansambli keskne osa ümbritsetud paekivimüüriga.
Kirna pargis on ainulaadne vaade läbi hoone esiväljakult tagaväljaku lõppu ja tagaväljakult esiväljaku algusesse. Omapärane kujunduselement on sarapuuallee
Dendroloogiliselt on park keskmise liigirikkusega, peapuuliik on tamm.
Täiendliikideks harilik vaher, harilik sarapuu, arukask, harilik pärn, harilik elupuu, harilik kuusk</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Regulaarosa  ja allee rajatud ilmselt 18.s. II p., vabakujuliseks ümberplaneeritud  19 s. kui muudeti ka peahoone kujundust.</span>


source: A
code: 15128
name: Kolu mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, 2-korruseline, tugevalt liigendatud tellisehitis.  Kaetud puitpitsiga ääristatud madala viilkatusega. Hoone on kõrgel graniitsoklil, esiküljel neogooti vormides eeskoda. NO- nurgal hiljem ehitatud  vaatetorn.  Interjööridest on tähelepandavamad läbi kahe korruse ulatuv hall ja saal. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kolu mõisast on andmeid alates 1639. aastast, selle omanikuks oli Peter Groth. 17. sajandi lõpul mõis riigistati, kuid 1730. aastatest peale oli jälle Grothide käes. 18. sajandi lõpul ja 19. sajandi alguses oli mõisal vaheldumisi mitmeid valdajaid, kuni selle 1875. aastal ostis Eduard von Middendorff. Kolu mõisa viimaseks omanikuks jäi tema tütar Elisabeth von Schilling.  Härrastemaja ehitati 1888-1890, arh. E. Bernhard. 
Pärast mõisa võõrandamist 1919. aastal asus endises härrastemajas pikka aega kool</span>


source: A
code: 15129
name: Kolu mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega (3,7 ha ) vabakujunduslik park läbeb üle ulatuslikumaks parkmetsaks. Park oli kaheosaline. Peahoone ees asub avar esiväljak. Reljeefilt on pargi esiväljak tasane. Peahoone tagaküljel reljeef langeb Käru jõe suunas ning siin paiknes vabakujuline park. Jõele oli kujundatud rida saari, mis on olnud ühenduses sildadega. Väiksemaid, peahoonega sidumata väljakuid olid pargi tagaosas, kust teele viis pargivärav, mille puhta vuugiga tellistest laotud tulbad olid kujundatud neogooti motiividega petikute ja viiludega.
Kaugemal metsas asub mõisnike matmispaik peahoonega ühtses laadis kujundatud kabeliga.  
Park on liigirikas, peapuuliik on pärn.
Okaspuudest kasvavad pargis harilik kuusk, ebatsuuga.
Lehtpuudest kasvavad näiteks harilik tamm, harilik vaher, harilik saar, arukask, harilik jalakas.
Põõsastest on siin harilik sirel, harilik ebajasmiin, mitut liiki enelast ja sõstraid, harilik lumimari.
  Praeguseks on park ulatuslikult rekonstrueeritud, istutatud on palju uusi puid. Pargis asuvad tiigid.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. lõpul.
Rekonstrueeritud 21. s algul.</span>


source: A
code: 15130
name: Kolu mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, murdkelpkatusega kaetud, krohvitud fassaadiga kivist abihoone asetseb ansambli lääneserval esifassaadiga mõisasüdame poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Esifassaadi keskmes on kahele ümarsambale toetuv ulualune, mille taga ja külgedel asetsevad siseruumidesse viivad kahe poolega ukseavad. Samasugused avad paiknevad ka esifassaadil, kahel pool ulualust. Fassaade katvad krohvipinnad on valges raamistuses. Katuseräästast kaunistab profileeringuga karniis. Hoone läänenurgas on hilisem kõrge telliskorstnaga juurdeehitis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul ja säilinud tänapäevani algsele lähedasel kujul.</span>


source: A
code: 15131
name: Laupa mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone  on suur, keskosas kahekorruseline, kõrge sokliga kiviehitis. Vormikõnelt lähedane 18. saj. esimese poole barokkarhitektuurile - sellest sümmeetriline, veidi ümardatud üldkuju, vormikate voluutfrontoonide ja uukakendega kõrge murdkelpkatus, rikas ornamentika. Lõunapoolset esifassaadi kujundab lai sepisvõrega terrass, millele külgedelt tõusevad trepid. Terrassist kummalgi pool suurte kaarakende ning poolsammastega kinnine veranda, mille katusel meandrimotiivilise rinnatisega rõdu. Ka põhjafassaadi keskel on rinnatisega terrass, millelt laskub trepp jõele. Terrassi kohal teisel korrusel on kolme akna laiuselt rõdu. Võrreldavat dekooriküllust ei leia ühelgi 20. sajandi alguse Eesti mõisamajal, ühtlasi on selle teostus kõrgetasemeline. Katust ääristab lai räästakarniis. Seinad on liigendatud pilastrite ja liseenidega, nende vahel on stukkfestoone ja girlande. Aknaid ümbritsevad laiad krohväärised (osalt dekoratiivsete lukukividega).
Kohandatuna kooli tarbeks, on sisemust tugevasti muudetud. Säilinud on juugendvormides kahhelkaminad, lakitud seinauksed, seinakapid. Hoonel on 20. sajandi alguse arhitektuurile ainuomane klaasist laega trepikoda, endisaegseid liftikappe, keskkütteradiaatoreid jne.
(A. Hein, Eesti arhitektuur)
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisast on andmeid alates 17. sajandist, aastatel 1849 - 1919 v. Taubede valduses. 
Härrastemaja ehitati 1914. aastal endise, 1905. a. detsembris hävinud hoone asemele mõisa tolleaegse omaniku Otto Taube poolt.
1920. aastast kool.
</span>


source: A
code: 15132
name: Laupa mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park koosneb kahest erinevast osast: Pärnu jõe vasakul kaldal olev kooli kasutuses olev park ja jõe paremal kaldal olev park, mis on metsistunud. Pargi kõrvalosa läbib jõega paralleelne allee. Jõe teisel kaldal olev park kuulus varem ühtsesse tervikusse. Avatud tagaväljak jättis lahti vaate jõe teisel kaldal olevale tiikide süsteemile, mida raamisid puudegrupid.  Praeguseks on tiikidesüsteem kinni kasvanud.
Park on keskmise liigirikkusega, peapuuliigid on pärn ja tamm.
Okaspuudest kasvavad pargis harilik kuusk, mõningad nulu liigid.
Lehtpuudest leidub arukaske, harilikku saart, harilikku vahtrat, sangleppa, halli leppa, harilikku toomingat, hõbepaju.
Põõsastest kasvavad harilik sirel, harilik ebajasmiin, harilik sarapuu, harilik kuslapuu
(Andmed pargiankeedist, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algne park on rajatud 18. sajandi lõpus. 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi algul on parki rekonstrueeritud ja laiendatud.</span>


source: A
code: 15133
name: Laupa mõisa kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline krohvimata fassaadiga pae- ja maakivist maapealne kelder on kaetud ajutise viilkatusega. Hoone paikneb peahoone vahetuse läheduses esifassaadiga jõe suunas. Avatäited on puidust. Ebaühtlase müürilaoga korduvalt parandatud keldri esifassaadi keskmes on segmentkaarse sillusega ukseava. Fassaadi taha jääb suhteliselt suuremõõtmeline kelder. Läänest ja idast piirab keldrit peahoone tagune pargiala ja maantee äärne hoonestus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated mõisast on 1614. aastast. 1630. aastal läänistati mõis Fersenitele, kes olin mõisa omanikud järgmised kakssada aastat. 1849. aastal ostsid mõisa Taubed, kelle valduses oli mõis kuni võõrandamiseni. Suuremad ehitused võeti mõisas ette 18. sajandil Fersenite ajal ja 19. sajandi teisel poolel peale valduse üleminekut Taubedele. 1905. aasta revolutsioonis kannatada saanud mõisasüdames viidi 20. sajandi teisel kümnendil läbi ulatuslikud taastamistööd. Mõisa kelderi ehitusaeg ei ole teada, kuid kelder oli omal kohal hiljemal 1881. aastal. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laupa. 1922. aastast töötab mõisas kool.</span>


source: A
code: 15134
name: Laupa mõisa sõiduhobuste tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, historitsistlikus võtmes, algselt poolkelpkatusega, krohvimata fassaadiga pae- ja maakivist tallihoone. Hoone paikneb pargi lõunaküljel Türi-Pärnu maantee läheduses esifassaadiga mõisa peahoone suunas. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Pika hoone fassaadil domineerib maakividest laotud seinapind. Seinapinda liigendavad hoone nurkades paiknevad krohviga markeeritud piilarid ja akende ümbruse valge raamistus. Esifassaadi keskmes on viis segmentkaarse sillusega ukseava, mis on kinni müüritud. Lisaks on hoone külgedel ja otstes veel mitmed horisontaalse sillusega ukseavad. Viiluväljadel on kasutatud kahel pool ukseava ümaraknaid. Esi- ja tagafassaade ilmestavad rütmiliselt paiknevad poolkaarsed aknaavad. Pika hoone idapoolne otsafassaad on suunatud Türi-Pärnu maanteelt peahoone ja jõesillani viiva tee poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated mõisast on 1614. aastast. 1630. aastal läänistati mõis Fersenitele, kes olin mõisa omanikud järgmised kakssada aastat. 1849. aastal ostsid mõisa Taubed, kelle valduses oli mõis kuni võõrandamiseni. Suurem ehitused võeti mõisas ette 18. sajandil Fersenite ajal ja 19. sajandi teisel poolel peale valduse üleminekut Taubedele. 1905. aasta revolutsioonis kannatada saanud mõisasüdames viidi 20. sajandi teisel kümnendil läbi ulatuslikud taastamistööd. Mõisa tallihoone on tõenäoliselt ehitatud 19. sajandi kolmandal veerandil, enne 1881. aastat. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laupa. 1922. aastast töötab mõisas kool.</span>


source: A
code: 15135
name: Laupa mõisa kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, historitsistlikus võtmes, viilkatusega, krohvimata fassaadiga maakividest abihoone. Hoone paikneb ansambli kaguservas Türi-Pärnu maantee ääres esifassaadiga mõisasüdame poole. Avad paiknevad funktsionaalselt. Avatäited on puidust. Kuivati üldilmes domineerib maakivist seinaladu, milles on väikesemõõtmelised kuueruuduliste akendega horisontaalsed aknaavad. Hoone lõunaosa kohal on viilu keskel kuivatile iseloomulik kõrge tellisest laotud korsten. Segmentkaarse sillusega kahepoolne ukseava on esifassaadi põhjaservas. Põhjapoolsel otsafassaadil viiluväljal on katusealusesse viiv ukseava, millest kahele pool kuueruudulise jaotusega vertikaalsed aknaavad. Teepoolsel lõunafassaadi nurgas on samuti ukseava, mille kohal on viiluvälja räästas dekoratiivne ümaraken. Kuivati läheduses paikneb teisel pool mõisasüdamesse viivat teed mõisa tallihoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated mõisast on 1614. aastast. 1630. aastal läänistati mõis Fersenitele, kes olin mõisa omanikud järgmised kakssada aastat. 1849. aastal ostsid mõisa Taubed, kelle valduses oli mõis kuni võõrandamiseni. Suurem ehitused võeti mõisas ette 18. sajandil Fersenite ajal ja 19. sajandi teisel poolel peale valduse üleminekut Taubedele. 1905. aasta revolutsioonis kannatada saanud mõisasüdames viidi 20. sajandi teisel kümnendil läbi ulatuslikud taastamistööd. Mõisa kuivati on ehitatud 19. sajandi viimasel veerandil, peale 1881. aastat, või 20. sajandi algul. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laupa. 1922. aastast töötab mõisas kool.</span>


source: A
code: 15136
name: Laupa mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, poolkelpkatusega, kõrgele maakivist soklile toetuv puidust valitsejamaja, mille fassaadid on kaetud laia vertikaalse laudisega. Hoone paikneb ansambli lääneservas endise majandushoovi läheduses. Avad fassaadil paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Pika ent suhteliselt madala valitsejamaja välislahenduses domineerib hoone kohal kõrguv massiivne katusemaht, milles on kolm korstent. 20. sajandil on hoone ümber ehitatud korteriteks. Kuna tööde käigus on muudetud ka hoone fassaadilahendust, siis pole algsed detailid selgelt loetavad. Algsed vertikaalsed aknaavad on suuremas osas vahetatud välja laiemate horisontaalse jaotusega akende vastu. Hoone esifassaadil on mõlema välisukse ees paiknenud avatud verandad, millest üks on tänaseks lammutatud. Hoone viiluväljadel olid kelba all ruudukujulised neljase jaotusega aknaavad, millest kahel pool pisikesed üheruudulised aknaavad. Tänaseks koosneb hoone kahest võrdsest osast, mida läbib keskel krundipiir.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated mõisast on 1614. aastast. 1630. aastal läänistati mõis Fersenitele, kes olin mõisa omanikud järgmised kakssada aastat. 1849. aastal ostsid mõisa Taubed, kelle valduses oli mõis kuni võõrandamiseni. Suurem ehitused võeti mõisas ette 18. sajandil Fersenite ajal ja 19. sajandi kolmandal veerandil peale valduse üleminekut Taubedele. 1905. aasta revolutsioonis kannatada saanud mõisasüdames viidi 20. sajandi teisel kümnendil läbi ulatuslikud taastamistööd. Mõisa valitsejamaja täpne valmimise aeg ei ole teada, kuid hoone on ehitatud enne 1881. aastat, tõenäoliselt juba 19. sajandil esimesel poolel. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laupa. 1922. aastast töötab mõisas kool.</span>


source: A
code: 15137
name: Laupa mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline viilkatusega maakivihoone. Kasutatud on sepismüüriankruid. Avade raamistused on tellistest. Hoones on puidust, terassiidist ja betoonist vahelaed ning puittrepid. Vaheseinad on puidust ja kivist. Katusekatteks on eterniit. Hoones on osaliselt säilinud vesiveski sisseseade.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated mõisast on 1614. aastast. 1630. aastal läänistati mõis Fersenitele, kes olin mõisa omanikud järgmised kakssada aastat. 1849. aastal ostsid mõisa Taubed, kelle valduses oli mõis kuni võõrandamiseni. Suurem ehitused võeti mõisas ette 18. sajandil Fersenite ajal ja 19. sajandi teisel poolel peale valduse üleminekut Taubedele. 1905. aasta revolutsioonis kannatada saanud mõisasüdames viidi 20. sajandi teisel kümnendil läbi ulatuslikud taastamistööd. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Laupa. 1922. aastast töötab mõisas kool.
Viinavabrik on ehitatud enne 1881. aastat, tõenäoliselt sajandi kolmandal veerandil. Vabrik põles 17. detsembril 1905. aastal. Viinavabrikut uuesti käima ei pandud. Hoonesse kohandati vesiveski. Nõukogude ajal kasutas kohalik kolhoos "Leek" hoonet saeveskina.</span>


source: A
code: 15138
name: Särevere mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Särevere mõisahoone on eklektiline ehitus historitsistlikust stiiliperioodist  Peahoone on suurem kahekordne puithoone, mille teine korrus on ehitatud mansardkorrusena. Hoone on rikkalikult kaunistatud puitornamentikaga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Püstitatud 19. sajandi II poolel. 1860. aastal sai hoone puidust veranda.
Esimesed andmed on pärit 1611. aastast, kui Särevere omanik oli Peter Känfer. Aastal 1614 panditi Särevere küla Wolter Tiesenhausenile. Tüüpiline mõis kujunes välja 1627. aastaks. Omanik oli sellal Hermann Nierodt. Alates 1641. aastast kuulus mõis  tema järglastele. Viimane omanik sellest suguvõsast oli Otto von Uexküll Goldenbandt aastani 1744. 1811. aastast kuulus mõis Fabian Wilhelm von Schillingi pojale. Alates 1885. aastast oli mõisaomanik Walter von Schilling.  
Peale mõisa riigistamist rajati siia aianduskool. Praegu on mõisahoones Järvamaa Kutsehariduskeskuse õppeklasse, raamatukogu ja muuseum.</span>


source: A
code: 15139
name: Särevere mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike 3,2 ha park on segastiilis. Algselt regulaarne, hiljem ümber kujundatud vabakujuliseks. 
Esiväljak on avar üksikute puu- ja põõsagruppidega, teda poolitas kunagi  puiestee jõeni.
Tagaväljak on kitsas, piiratud alleega, siin on säilinud fragmente vanast pärnaalleest. 
Kahjuks puudub praegu puude tõttu kunagine vaade Prandi jõele.
Park on keskmise liigirikkusega, peapuuliik on pärn.
Okaspuudest võib leida harilikku kuuske, torkavat kuuske, harilikku elupuud, eriti silmatorkav on peahoone vahetus läheduses kasvav harilik jugapuu.
Lehtpuudest kasvavad pargis harilik vaher, harilik tamm, harilik hobukastan, arukask, harilik jalakas, lehtpuudest on kõige tähelepanuäratavam suur pähklipuu.
Põõsastest leidub harilikku sirelit, suurt läätspuud, harilikku kibuvitsa.
(Andmed pargiankeedist, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algne park rajati 1768. aastal. Barokse pargi hääbumisel 19. sajandi keskel rajati uus vabakujuline park, mis oli avatud vaatega Prandi jõele. Parki on täiendatud veel 20. sajandil, kui siia rajati aianduskool.</span>


source: A
code: 15140
name: Särevere mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne krohvitud seintega kivihoone. Hoonet katab S-kivi kattega kõrge poolkelpkatus. Räästa all tuulekastikujulised puitkarniisid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. keskel.</span>


source: A
code: 15141
name: Särevere mõisa kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakivikelder.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19s. lõpul.</span>


source: A
code: 15142
name: Särevere mõisa kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2- korruseline krohvitud kivihoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 15143
name: Jändja puumassivabriku hoone varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, mitmest osas koosnev, madala viilkatusega, paest, tellistest, maakivist ja betoonist vabrikuhoone. Hoone paikneb Pärnu jõe paremal kaldal. Avad paiknevad funktsionaalselt. Avatäited olid algselt puidust. Vabriku moodustasid kolm selgelt eristuvat hoonemahtu, millest on säilinud kaks. Neist jõepoolsem on sümmeetrilise lahendusega maakividest vundamendile toetuv tellishoone, mille fassaadidel domineerivad kõrged avad. Tiibhoone kolmese akendejaotusega fassaadi kohal on viiluvälja keskmes poolkaare kujuline aken. Põhjapoolsem hoonemaht on lihtsam ning ehitatud peamiselt pae- ja maakivist. Kolmas hoonemaht ei ole säilinud. Vabrikuhoone vahelaed on osaliselt betoonist. Sisseseadest on osaliselt säilinud aurumasin, mida kasutatid vabriku töös hoidmiseks veevaesel perioodil. Vabrikuhoone kõrval on viimasega terviku moodustav keeruka veepaisutamise süsteemiga betoonist tamm. Vabrikust üle jõe tammi teises otsas kompleksi juurde kuuluv jahuveski.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veskikomplesk on rajatud 20. sajandi alguses, kui tõenäoliselt mõnevõrra varasema jahuveski kõrvale rajati uus puumassivabrik koos betoonist tammiga, mis valmis 1912. aastal. Jõe vasakul asusid varem ka kompleksi kuulunud elamu ja kuur, ehitatud tõenäoliselt 1920. aastatel, mis on hävinud. Veskikompleks jäi kasutuseta Nõukogude perioodil.</span>


source: A
code: 15144
name: Jändja puumassivabriku tamm
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>70 m pikkune jalakäijate sillaga betoonist tamm. Veskit ja vabrikut ühendav tamm koosneb kolmest osast. Kahel pool ülevoolu on tammid ja nende vahel reguleeritav keskosa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veskikomplesk on rajatud 20. sajandi alguses, kui tõenäoliselt mõnevõrra varasema jahuveski kõrvale rajati uus puumassivabrik koos betoonist tammiga, mis valmis 1912. aastal. Jõe vasakul asusid varem ka kompleksi kuulunud elamu ja kuur, ehitatud tõenäoliselt 1920. aastatel, mis on hävinud. Veskikompleks jäi kasutuseta Nõukogude perioodil.</span>


source: A
code: 15145
name: Jändja vesiveski varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, kõrge viilkatusega, krohvimata fassaadiga peamiselt pae- ja maakivist veskihoone. Hoone paikneb Pärnu jõe vasakul kaldal. Avad paiknevad funktsionaalselt. Avatäited on algselt olnud puidust. Hoone fassaadilahendus on lihtne. Avade raamistuses on kasutatud tellist. Vahelaed olid puidust. Hoonest on säilinud üksnes välismüürid. Veskist üle jõe paikneb samuti veejõul töötanud vabrikuhoone. Nende vahel on vabriku tarbeks ehitatud betoonist tamm.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veskikomplesk on rajatud 20. sajandi alguses, kui tõenäoliselt mõnevõrra varasema jahuveski kõrvale rajati uus puumassivabrik koos betoonist tammiga, mis valmis 1912. aastal. Jõe vasakul asusid varem ka kompleksi kuulunud elamu ja kuur, ehitatud tõenäoliselt 1920. aastatel, mis on hävinud. Veskikompleks jäi kasutuseta Nõukogude perioodil.</span>


source: A
code: 15146
name: Väätsa mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrgel soklil ühekorruseline kelpkatusega kivihoone. 1970-tel lisati juurdeehitus. Esifassaadi liigendab 3- nurkse frontooniga keskrisaliit. Tagafassaadil on risaliit kõrge ja lameda viiluga. Hammaslõikega karniis kaunistab viilusid ja räästaalust. Ruumijaotus on ebasümmeetriline. Restaureeritud on mõisahoone peegellaega saal</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 17.sajandil. Praegune mõisahoone ehitatud 19.saj. I poolel.</span>


source: A
code: 15147
name: Väätsa mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suhteliselt väike park (3,7ha) mille struktuur on aimatav tänini rajati  arvatavalt 18 s keskpaiku. Sellest ajast pärineb sümmeetriline, erinevatel kõrgustel asuvate terrassidega esinduslik barokne regulaarpark. Selle ühes otsas asus (tänaseks hävinud) peahoone teises ümar saarega tiik. Pargipuistust algseid puid säilinud ei ole. Vanimad alleepuud pärinevad 19. s Uue peahoone valmimisel 19.saj. rajati selle ümber uus vabakujuline park. Vana peahoone esiväljak jäi ka uuele peahoonele esiväljakuks. 
Park on keskmise liigirikkusega, põhipuuliigiks  pärn.
Okaspuudest kasvavad pargis harilik elupuu, harilik kuusk, harilik mänd, harilik ebatsuuga.
Lehtpuudest leidub suurelehist pärna, harilikku tamme, harilikku saart, arukaske, harilikku vahtrat.
Põõsastest esinevad harilik sirel, harilik kukerpuu, harilik lodjapuu
(Andmed pargiankeedist, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algne regulaarne park on rajatud 18. sajandil.
 Ümberehitatud ja laiendatud 19-20 s I v. baroksele südamikule lisandub vabakujuline pargiosa.
1925-1976 seosest hoolduse puudulikkusele kasvab park täis.
Peale 1976 a seoses uue koolihoone ehitamist katkestatakse pargi peatelg ja seotus esi - ja tagaväljakuga.
2005 valminud pargi eritingimused (E-Konsult arh. A. Levald) ja 2006 pargi põhiprojekt (Artes Terrae OÜ, S. Nurme)</span>


source: A
code: 15148
name: Väätsa mõisa pargi piirdemüürid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Säilinud on paekivist müürifragmendid</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Piirdemüür on rajatud 19. saj. I poolel</span>


source: A
code: 15149
name: Väätsa mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, pikliku kujuga, krohvitud fassaadiga maakividest aidahoone, mis on kaetud viilkatusega. Hoone paikneb mõisakompleksi lääneservas esifassaadiga peahoone suunas. Avad paiknevad korrapäratult. Avatäited on puidust. Hoone esifassaadi keskmes on esinduslike toskaana orderis sammastega ulualune, millest kaehele poole jäävad endised aidaruumid. Aknaavade paigutust on ümberehituste käigus muudetud, algsed avad olid tõenäoliselt väikesed ja ümara kujuga. Aidahoone räästaid rõhutab massiivne lainjalt profileeritud karniis. Hoone interjöörid on 20. sajandil ümber ehitatud. Aidahoone asub pargi põhjaküljel, mõisasüdame vahetus läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 17. sajandi algul. Mõisasüda ehitati esimest korda esinduslikult välja 18. sajandi keskpaiga, kui mõis oli Baranoffide valduses. 19. sajandi alguses lisati baroksesse ansamblisse uus klassitsistlik peahoone. 19. sajandi teisel poolel läks valdus Seydlitzidele, kelle käes oli mõis kuni võõrandamiseni. Aidahoone on ehitatud 19. sajandi teisel poolel, tõenäoliselt 1862. aastal. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Waetz. 1925. aastast tegutseb mõisa peahoones kool.</span>


source: A
code: 15150
name: Väätsa mõisa karjalaut
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, historitsistliku üldilmega, osaliselt krohvitud fassaadiga maakividest laudakompleks, mille kõik tiibhooned on kaetud viilkatusega. Hoone paikneb mõisakompleksi lõunaservas esifassaadiga maantee poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Kompleks koosneb kolmest sisehoovi ümber koonduvast tiibhoonest. Neist põhjapoolsema arhitektuuris on peahoonele sarnaseid elemente nagu ümarad nurgalahendused. Ka on põhjapoolsema tiibhoone müürid erinevalt ülejäänud kahest laotud paekivist ja kaetud krohviga, milles olevate segmentkaarsete sillustega avade raamistuses on kasutatud dekoratiivset tellisladu. Ülejäänud kaks tiibhoonet on algselt olnud puhtalt laotud maakividest. Mõlemad hooned on osaliselt ümberehitatud. Sisehoovi piirab maantee poolt maakividest piirdemüür, mille keskosas oli algselt historitsistlik väravaehitis. Laudakompleks asub pargi lõunaküljel, mõisasüdamest mõnevõrra eemal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 17. sajandi algul. Mõisasüda ehitati esimest korda esinduslikult välja 18. sajandi keskpaigas, kui mõis oli Baranoffide valduses. 19. sajandi alguses lisati baroksesse ansamblisse uus klassitsistlik peahoone. 19. sajandi teisel poolel läks valdus Seydlitzidele, kelle käes oli mõis kuni võõrandamiseni. Mõisa laudakompleks on ehitatud mitmes järgus. Vanim osa on tõenäoliselt üheaegne uue peahoonega. Oma praeguse kuju on kompleks saanud tõenäoliselt 19. sajandi lõpus. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Waetz. 1925. aastast tegutseb mõisa peahoones kool. Laudakompleks on eraomanduses.</span>


source: A
code: 15151
name: Hõreda mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 486
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hõreda härrastemaja on klassitsistlikus stiilis mõisahoonetest üks silmapaistvaimaid  esindajaid Eestis. Kahekordne, osaliselt täiskelpkatusega hoone on ehitatud kahes järgus. Vahetult 19.s. algul valmis varaklassitsistlikus laadis madala sokkelkorruse ning kõrge beletage´ina kavandatud esinduskorrusega mõisamaja. Pärast 1808 aset leidnud ümberehitust liideti sellele hoone keskosas varem asunud peasissepääsu ja vestibüüli asemele kolmekorruseline kaarjas kuppelehitis ja eenduvad külgrisaliidid, mida kaunistavad nelja sambaga kolmnurkfrontooniga portikused. Härrastemaja fassaadi ehib rikkalik stukkornamentika. Fassaadi vaadetega saavutatud rütm kandub üle siseruumide kujundusse. Koonduva kasseteeringuga kuppelsaal on tagumise maaligaleriina kasutusel olnud saaliga omalaadselt siseportaaliga ühendatud. Esindusliku kuppelsaali friisil on triumfiteemalised Caesari võidupidustusi kujutav ornamentaalne maaling, mille autoriks on P. J. Neus. Sarnased maalingud ilmestasid esinduskorruse kõiki ruume. Kuppelsaali kardinapuud (vt. Veljo Ranniku fotokogu fotot) asuvad Mahtra Talurahva Muuseumis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hõreda mõis ( Hoerdel) eraldati Sikeldist 1627. aastal ja toonaseks omanikuks sai rüütelkonna peamees Berendt von Taube. 1710. aastal ostis mõisa Heinrich Johann von Fock, 1723. aastal päris mõisa tema poeg Hans Ludwig von Fock. Fockide omanduses olles rajati mõisasse puidust peahoone. 1729. aastal müüs von Fock mõisa Christian von Tollile, kes omakorda 1750. aastal müüs mõisa edasi von Baggehufwudt´ile. Uue kivihoone ehitamist alustas 1755. aastal juba uus omanik Johann von Staal. Peahoone ehitus jäi pooleli ja valmis see 1812. aastal Johann von Staali poja Gideoni juhtimisel, kes päris mõisa oma isalt 1808. aastal. Majanduslikesse raskustesse sattununa oli Gideon sunnitud 1819. aastal mõisa võlgade katteks müüma. Uueks omanikuks sai A. von Baumgarten. 1831. aastal läks Hõreda Justine von Roseni valdusesse, kes müüs mõisa viis aastat hiljem omakorda Magdalena Kalmile. 1842- 1939. aasta ümberasumiseni oli Hõreda mõis perekond von Stackelbergide valduses.
Hoonet on kasutatud hiljem raamatukogu ja ka sovhoosi kontorina. 1990. aastal jäi mõis tühjaks.</span>


source: A
code: 15152
name: Hõreda mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 486
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaunite vaadetega vabakujunduslik park, suurusega ~7ha. Kuna mõis asus jõekäärus, siis kaevati soot ning tekitati häärberi ette suur saar, mis asendab lagedat peaväljakut. Saarele viisid sillad. Praeguseks on vetevõrk kinni kasvanud. Saar on võsastumas. Hoone taha jääb aga avar tagaväljak, mis lõpeb kaarjalt istutatud puudereaga. 1970ndatel kasutati tagaväljakut lehmakoplina. Peahoone põhjaküljel ja taga sirguvad võimsad tammed. Pargi edelaossa jääb tihe ja võsastunud pargipuistu. Siit võib leida nii mõndagi kunagisest pargikujundusest - peahoonest puuviljaaiale suunduv allee, põlispuud, tiik. Põhipuuliigid on valdavalt kodumaised - saared, vahtrad, tammed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kaunite vaadetega park rajati 19. sajandi II poolel, Von Staalide valitsemisajal. Park sisaldab elemente ka varasemast perioodist  </span>


source: A
code: 15153
name: Hõreda mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tall-tõllakuur on ühekorruseline, kelpkatusega pikk krohvimata maakivihoone. Hoone teine tiib on ketud viilkatusega. Põhiplaanilt on tall-tõllakuur L- kujuline. Avad pealt ümarkaarsed, ääristatud punasest tellistest raamistusega. Hoone nurgad on markeeritud punaste tellistega. Sissepääsu uksed kalasabalaudisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hõreda mõisa tall-tõllakuur on ehitatud 1899. aastal.

Hõreda mõis ( Hoerdel) eraldati Sikeldist 1627. aastal ja toonaseks omanikuks sai rüütelkonna peamees Berendt von Taube. 1710. aastal ostis mõisa Heinrich Johann von Fock, 1723. aastal päris mõisa tema poeg Hans Ludwig von Fock. Fockide omanduses olles rajati mõisasse puidust peahoone. 1729. aastal müüs von Fock mõisa Christian von Tollile, kes omakorda 1750. aastal müüs mõisa edasi von Baggehufwudt´ile. Uue kivihoone ehitamist alustas 1755. aastal juba uus omanik Johann von Staal. Peahoone ehitus jäi pooleli ja valmis see 1812. aastal Johann von Staali poja Gideoni juhtimisel, kes päris mõisa oma isalt 1808. aastal. Majanduslikesse raskustesse sattununa oli Gideon sunnitud 1819. aastal mõisa võlgade katteks müüma. Uueks omanikuks sai A. von Baumgarten. 1831. aastal läks Hõreda Justine von Roseni valdusesse, kes müüs mõisa viis aastat hiljem omakorda Magdalena Kalmile. 1842- 1939. aasta ümberasumiseni oli Hõreda mõis perekond von Stackelbergide valduses.</span>


source: A
code: 15154
name: Hõreda mõisa kuivati 1
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik kahekorruseline kuivati on krohvimata maakivihoone, katendiks eterniit(varem laast) viilkatus. Hoone otsas on laastkattega viilkatusega puidust kuuritaoline juurdeehitus. Juurdeehituse peal otsaviilus suur segmentaken lakaluugiga. Avad on pealt ümarkaarsed ja raamitud punaste tellisega. Pool hoonest on valuvõlviga, vahelagi puudub.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hõreda mõisa kuivati on ehitatud 20.s. alguses.

Hõreda mõis ( Hoerdel) eraldati Sikeldist 1627. aastal ja toonaseks omanikuks sai rüütelkonna peamees Berendt von Taube. 1710. aastal ostis mõisa Heinrich Johann von Fock, 1723. aastal päris mõisa tema poeg Hans Ludwig von Fock. Fockide omanduses olles rajati mõisasse puidust peahoone. 1729. aastal müüs von Fock mõisa Christian von Tollile, kes omakorda 1750. aastal müüs mõisa edasi von Baggehufwudt´ile. Uue kivihoone ehitamist alustas 1755. aastal juba uus omanik Johann von Staal. Peahoone ehitus jäi pooleli ja valmis see 1812. aastal Johann von Staali poja Gideoni juhtimisel, kes päris mõisa oma isalt 1808. aastal. Majanduslikesse raskustesse sattununa oli Gideon sunnitud 1819. aastal mõisa võlgade katteks müüma. Uueks omanikuks sai A. von Baumgarten. 1831. aastal läks Hõreda Justine von Roseni valdusesse, kes müüs mõisa viis aastat hiljem omakorda Magdalena Kalmile. 1842- 1939. aasta ümberasumiseni oli Hõreda mõis perekond von Stackelbergide valduses.</span>


source: A
code: 15155
name: Hõreda mõisa kuivati 2
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, kahekorruseline kuivati on krohvimata maakivihoone. Viilkatuse katendiks on eterniit (varem laast). Uks on hoone otsaviilus. Põhjapoolses küljes ning lõunapoolses otsas kaks akent. Nii ukse kui aknaavad pealt ümarkaarsed ja raamitud punase tellisega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kuivati asub õunaaia nurgas esimesest kuivatist ca 150 m. lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hõreda mõisa kuivati on ehitatud 20. saj alguses.

Hõreda mõis (Hoerdel) eraldati Sikeldist 1627. aastal ja toonaseks omanikuks sai rüütelkonna peamees Berendt von Taube. 1710. aastal ostis mõisa Heinrich Johann von Fock, 1723. aastal päris mõisa tema poeg Hans Ludwig von Fock. Fockide omanduses olles rajati mõisasse puidust peahoone. 1729. aastal müüs von Fock mõisa Christian von Tollile, kes omakorda 1750. aastal müüs mõisa edasi von Baggehufwudt´ile. Uue kivihoone ehitamist alustas 1755. aastal juba uus omanik Johann von Staal. Peahoone ehitus jäi pooleli ja valmis see 1812. aastal Johann von Staali poja Gideoni juhtimisel, kes päris mõisa oma isalt 1808. aastal. Majanduslikesse raskustesse sattununa oli Gideon sunnitud 1819. aastal mõisa võlgade katteks müüma. Uueks omanikuks sai A. von Baumgarten. 1831. aastal läks Hõreda Justine von Roseni valdusesse, kes müüs mõisa viis aastat hiljem omakorda Magdalena Kalmile. 1842- 1939. aasta ümberasumiseni oli Hõreda mõis perekond von Stackelbergide valduses.</span>


source: A
code: 15156
name: Hõreda mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hõreda mõisa jääkelder on ehituslikult väga omapärane. Ristküliku kujulisele pöhiplaanile liituvad külgedelt kaks sama pikka kuid kitsamat osa. Hilisem juurdeehitus on ümara pöhiplaaniga mõisa peahoone poolselt küljelt uksega kelder mis omab eelpool kirjeldatud keldriga ühist tagaseina.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 20.s. alguses.

Hõreda mõis ( Hoerdel) eraldati Sikeldist 1627. aastal ja toonaseks omanikuks sai rüütelkonna peamees Berendt von Taube. 1710. aastal ostis mõisa Heinrich Johann von Fock, 1723. aastal päris mõisa tema poeg Hans Ludwig von Fock. Fockide omanduses olles rajati mõisasse puidust peahoone. 1729. aastal müüs von Fock mõisa Christian von Tollile, kes omakorda 1750. aastal müüs mõisa edasi von Baggehufwudt´ile. Uue kivihoone ehitamist alustas 1755. aastal juba uus omanik Johann von Staal. Peahoone ehitus jäi pooleli ja valmis see 1812. aastal Johann von Staali poja Gideoni juhtimisel, kes päris mõisa oma isalt 1808. aastal. Majanduslikesse raskustesse sattununa oli Gideon sunnitud 1819. aastal mõisa võlgade katteks müüma. Uueks omanikuks sai A. von Baumgarten. 1831. aastal läks Hõreda Justine von Roseni valdusesse, kes müüs mõisa viis aastat hiljem omakorda Magdalena Kalmile. 1842- 1939. aasta ümberasumiseni oli Hõreda mõis perekond von Stackelbergide valduses.</span>


source: A
code: 15157
name: Hõreda mõisa tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, poolviilkatusega ühekorruseline tall on krohvimata maakivihoone. Avad pealt kergelt ümarkaarsed ja punasest tellistest raamistusega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Tall asub Rapla - Juuru tee ääres, endise viinavabriku ja sepikoja vahelisel alal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hõreda mõisa tall on ehitatud 1899. aastal.

Hõreda mõis ( Hoerdel) eraldati Sikeldist 1627. aastal ja toonaseks omanikuks sai rüütelkonna peamees Berendt von Taube. 1710. aastal ostis mõisa Heinrich Johann von Fock, 1723. aastal päris mõisa tema poeg Hans Ludwig von Fock. Fockide omanduses olles rajati mõisasse puidust peahoone. 1729. aastal müüs von Fock mõisa Christian von Tollile, kes omakorda 1750. aastal müüs mõisa edasi von Baggehufwudt´ile. Uue kivihoone ehitamist alustas 1755. aastal juba uus omanik Johann von Staal. Peahoone ehitus jäi pooleli ja valmis see 1812. aastal Johann von Staali poja Gideoni juhtimisel, kes päris mõisa oma isalt 1808. aastal. Majanduslikesse raskustesse sattununa oli Gideon sunnitud 1819. aastal mõisa võlgade katteks müüma. Uueks omanikuks sai A. von Baumgarten. 1831. aastal läks Hõreda Justine von Roseni valdusesse, kes müüs mõisa viis aastat hiljem omakorda Magdalena Kalmile. 1842- 1939. aasta ümberasumiseni oli Hõreda mõis perekond von Stackelbergide valduses.</span>


source: A
code: 15158
name: Hõreda mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hõreda mõisa viinavabrik on viilkatusega ühekorruseline kõrge soklikorrusega paekiviehitis. Neogooti vorming muudab viinavabriku mõisakompleksi omanäoliseimaks hooneks. Vabriku otsaviilus on ümarkaarne aken. Keskosas kõrgel maakivisoklil neogooti stiilis kolmikaken ja hoone otsas ilus paekivist neljakandiline korsten millel aastaarv 1881.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Viinavabrik asub paisjärve kaldal viinamahutiga aida ja jääkeldri vahetus läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hõreda mõisa viinavabrik on ehitatud1881. aastal (ehitusaeg korstnal).

Hõreda mõis ( Hoerdel) eraldati Sikeldist 1627. aastal ja toonaseks omanikuks sai rüütelkonna peamees Berendt von Taube. 1710. aastal ostis mõisa Heinrich Johann von Fock, 1723. aastal päris mõisa tema poeg Hans Ludwig von Fock. Fockide omanduses olles rajati mõisasse puidust peahoone. 1729. aastal müüs von Fock mõisa Christian von Tollile, kes omakorda 1750. aastal müüs mõisa edasi von Baggehufwudt´ile. Uue kivihoone ehitamist alustas 1755. aastal juba uus omanik Johann von Staal. Peahoone ehitus jäi pooleli ja valmis see 1812. aastal Johann von Staali poja Gideoni juhtimisel, kes päris mõisa oma isalt 1808. aastal. Majanduslikesse raskustesse sattununa oli Gideon sunnitud 1819. aastal mõisa võlgade katteks müüma. Uueks omanikuks sai A. von Baumgarten. 1831. aastal läks Hõreda Justine von Roseni valdusesse, kes müüs mõisa viis aastat hiljem omakorda Magdalena Kalmile. 1842- 1939. aasta ümberasumiseni oli Hõreda mõis perekond von Stackelbergide valduses.</span>


source: A
code: 15159
name: Hõreda mõisa viinaait viinamahutiga
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hõreda mõisa viinaait on väike, kelpkatusega maakiviehitis. Ukse ja akna avasid ja kaarsilluseid ilmestavad punasest tellisest raamistused. Fassadi keskel on ilus ümarkaarne püstlaudisega kahepoolega uks. Vaheseinaga poolitatud aidas asub viinavabriku poolses osas suur viinavaat.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hõreda mõisa viinamahutiga viinaait on ehitatud 19.s. lõpul, peale viinavabriku valmimist.

Hõreda mõis ( Hoerdel) eraldati Sikeldist 1627. aastal ja toonaseks omanikuks sai rüütelkonna peamees Berendt von Taube. 1710. aastal ostis mõisa Heinrich Johann von Fock, 1723. aastal päris mõisa tema poeg Hans Ludwig von Fock. Fockide omanduses olles rajati mõisasse puidust peahoone. 1729. aastal müüs von Fock mõisa Christian von Tollile, kes omakorda 1750. aastal müüs mõisa edasi von Baggehufwudt´ile. Uue kivihoone ehitamist alustas 1755. aastal juba uus omanik Johann von Staal. Peahoone ehitus jäi pooleli ja valmis see 1812. aastal Johann von Staali poja Gideoni juhtimisel, kes päris mõisa oma isalt 1808. aastal. Majanduslikesse raskustesse sattununa oli Gideon sunnitud 1819. aastal mõisa võlgade katteks müüma. Uueks omanikuks sai A. von Baumgarten. 1831. aastal läks Hõreda Justine von Roseni valdusesse, kes müüs mõisa viis aastat hiljem omakorda Magdalena Kalmile. 1842- 1939. aasta ümberasumiseni oli Hõreda mõis perekond von Stackelbergide valduses.</span>


source: A
code: 15160
name: Härgla mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Üldjoontes barokne 2-korruseline kõrge kelpkatusega hoone. Esifassaadis klassitsistlik kuue joonia sambaga portikus. Saal jt. anfilaadses järjestuses esindusruumid paiknevad I korrusel, II korrus on kavandatud mezzaninona.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Härgla mõisa kohta on esmateated 1516. a
1800. aastast läks mõis von Wrangelli perekonnale, kellelt 1822. aastal ostis mõisa Gustav Rosenthal.
1920. aastal paigutati hoonesse kool, hiljem on siin olnud ka kolhoosi kontor. Praeguseks on peahoone eravalduses.
Härgla mõisahoone on ehitatud mitmes järgus, vanimad osad pärinevad ilmselt 17. s. 1747. aastast pärit ajaloolises dokumendis on mainitud kivist mõisahoonet. 18.s. IV v. ehitati keskaegse mantelkorstnaga hoone ulatuslikult ümber.
Praeguse kuju sai hoone aga 19. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 15161
name: Härgla mõisa park ja allee
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>~ 3,0ha parki suundub maanteelt 2 pikka allee. Algselt ühendas üks neist  Härgla mõisa lähedal asuva Pirgu mõisaga, teine suundub lõuna poole. Praeguseks on alleest alles vaid katkendid. 
Ettesõit peahoonele toimub küljelt. Mõisahoone ees asub poolringikujuline teega piiratud esiväljak. Puud (peamiselt pärnad) väljaku äärtel on istutatud vabade rühmadena või ridamisi. Esiväljaku keskele on rajatud ringikujuline madala hekiga ääristatud lillepeenar. 
Peahoone taha jääb avar pargiala koos endise viljaaiaga. Tagaväljakut ilmestavad vaba istutusega üksikud puud ja paar suurt euroopa lehist. Peahoone lääneküljel on veidi tihedama istutusega puistu. Endine viljaaed on lage kahelt küljelt kuusehekiga piiratud ala. Siin on märgata ka kunagi mõisapargi piiriks olnud kiviaeda.
Peamise pargipuistu moodustavad pärnad ja saared. Ka mõisa juurde suunduv allee koosneb põhiliselt saarepuust.

</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vabakujunduslik park on rajatud 19.s. algul, fragmente ka varasemast perioodist.
</span>


source: A
code: 15162
name: Härgla mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega krohvitud paekivihoone, mis kaetud poolkelpkatusega (katendiks varem laast). Hoone keskosas on esifassaadis olnud kaaristu. Kaared on kõrged ja toetuvad kandadega talumivööle.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpul v. 19.s. algul.</span>


source: A
code: 15163
name: Härgla mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega krohvitud kivihoone, ühekordne, lakatubadega hoone otstel ning pealeehitusega hoone keskel mis on hilisemad. Kaetud poolkelpkatusega, pealeehitus viilkatusega. Praeguseks on hoone ümberehitatud, kuid algselt oli esifassaadi keskel ühe avaga ulualune, mida kattis poolkõrge kaar, kahele poole sellest jäid kaarpetikud. Kaarte kannad toetuvad talumivööle. Petikutes aknad.  Pealeehitus rõhtlaudadest, viil püstlaudadest.Aiapoolses osas palkon.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19.sajandil. Juurdeehitused ilmselt 20.sajandi algusest.</span>


source: A
code: 15165
name: Juuru kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 487
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujuline, neogooti stiilis, krohvitud paekivihoone, kõrge 42.4m torniga. Uus põhikorpus on ehit. varem püstitatud torni ja vana kooriruumi vahele. Kooriruumil hilisgootikas tüüpiline võlvlagi - see on eriti madalalt algav ja tähelepandavalt kõrgele küündiv ristvõlv. Erandlikud on pikad koonuskonsoolid ja mõigasroided. (EA) 
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Juuru Mihkli e. Miikaeli kirik on ehit. algkujul arvat. 1300 paiku ühelöövilise võlvimata ja tornita hoonena. Säilinud tänini ainult koor algse põhiplaani ulatuses. 
15.s. ehit. kooriruumile võlvlagi. 
1847 püstitati neogooti stiilis W-torn (tules hävinud kiiver taastati 1965) 
1893-95 toimus kapitaalne ümberehitus (arh. E.Bernhard), kus algne pikihoone S-eeskoja ja uuema N-käärkambriga lammutati.
(EA)</span>


source: A
code: 15166
name: Juuru kirikuaia piirdemüür värava ja päikesekellaga
type: ehitismälestis
alt_id: 487
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Piirdemüüri lõunavärava näol on tegemist lubimördil laotud paekiviehitisega, mis algselt oli kaetud õhekrohviga ja värvitud lubjavärviga. Väravaehitis on kaetud valtskivikattega viilkatusega. Väravaehitise avades on säilinud algsed puidust baroksed väravad. Väravaehitise lõunaküljel räästapiirkonnas asub päikesekell. Kiriku läänepoolse sissepääsu ees asub hilisem läänevärav - kahe ca 4,5 m kõrguse teravatipulise väravapostiga neogooti stiilis värav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lõunavärav on ehitatud arvatavalt 18. sajandil. Läänevärav on rajatud 1893-95 aastatel arhitekt E. Bernhardi ümberehitusprojekti alusel.</span>


source: A
code: 15167
name: Juuru kirikuaia kabel
type: ehitismälestis
alt_id: 487
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viilkatusega, krohvitud fassaadiga paekivist matusekabel, mis paikneb kirikuaia kirdenurgas. Kabeli lõunaküljele jääva esifassaadi keskmes on ümarkaarse sillusega ukseava, mille kohal kirikutorniga ühes võtmes väikesemahuline harjatorn. Interjööri valgustavad kaks pisemat kabeli külgedel paiknevat teravkaarset aknaava. Kabeli vahetus läheduses paikneb viimase juurde kuuluv rahula.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene kirik ehitati tõenäoliselt 1300. aasta paiku. 15. sajandil lisati kooriruumile võlvlagi ja 1874. aastal uus torn. Aastatel 1893-95 toimusid kirikus arhitekt Erwin Bernhardi (1852–1914) projekti alusel põhjalikud ümberehitused. Kirkuaed koos kalmistuga on rajatud tõenäoliselt üheaegselt kirikuga. 1840. aastal valmis kirikuaias paiknev Maydellide matusekabel. Maydellide kabeli juures paikneb ka perekonna rahula. Kirikukihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on Kirchspiel Jörden in Harrien.</span>


source: A
code: 15168
name: Juuru pastoraadi peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Barokkstiilis ühekorruseline krohvitud hoone. Hoone kummaski otsas on hilisemad viilkatusega juurdeehitused. Hoonet katab kõrge eterniitkattega poolkelpkatus.  Esiküljel asuvad kaks keskse peasissepääsu suhtes sümmeetriliselt paiknevat uukakent, tagaküljel üks uukaken.  Esifassaad on kujundatud keskse peasissepääsu suhtes sümmeetriliselt. Hoonet kaunistavad eenduvad räästa- ja viilukarniisid.  Kuue ruuduga aknaid piiravad krohviraamistused. Peasissepääsu ees on säilinud barokne kahetiivaline uks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitusaeg 18. saj lõpp, juurdeehitused 19. saj lõpust</span>


source: A
code: 15169
name: Juuru pastoraadi piirde-müürid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>150 m pikkune, kolmest osast koosnev, saviga seotud paekividest laotud piirdemüür. Ümbritseb pastoraadikompleksi, mis paikneb kiriku vahetus läheduses, kuid moodustab siiski eraldiseisva ansambli.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pastoraadi peahoone on ehitatud 18. sajandi lõpus. 19. sajandil on hoonet täiendatud juurdeehitustega. Ansamblituumikut ümbritsev piirdemüür on tõenäoliselt rajatud 19. sajandil. Pastoraadi ajalooline saksakeelne nimetus on Pastorat Jörden. Pastoraadis on sündinud üks esimesi eesti keele ja folkloori uurijaid Arnold Friedrich Johann Knüpffer (1777-1843).</span>


source: A
code: 15170
name: Juuru mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline kelpkatusega paekivist  keskse mantelkorstnaga peahoone. Esifassaadis viilkatusega puitveranda. Anfilaadsetest siseruumidest tähelepanuväärseim on juugendliku kassettlaega saal</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>17.s. lõpust 19.s. alguseni oli Maidla abimõis, hiljem pärismõis. Härrastemaja ehit. 18.s. II p.. 19.s III v. Lisati esifassaadile viilkatusega eeskoda. 20. s. alguses puitveranda.</span>


source: A
code: 15171
name: Juuru mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike ühekordne puithoone, kaetud poolkelpkatusega. Seinad vooderdatud laiade rõhtlaudadega.  6-ruudulise jaotusega aknad omavad laiu profileeritud piirdelaudu. Keskel mantelkorsten.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18 s. lõpp v. 19.s. I v. Hiljem korduvalt ümberehitatud.</span>


source: A
code: 15172
name: Juuru mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud pikk paekivihoone, mis kaetud (laast) viilkatusega. Fassaadis vaheldub aken-uks. Aknad kitsad ja 6-ruudulise jaotusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I v. Hoone on asundustaluna ümberehitatud.</span>


source: A
code: 15173
name: Juuru mõisa ait-elamu
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvitud paekivihoone, kaetud kelpkatusega. Esifassaadis seinapind jaotatud aken-uks-aken reaga. Aknad on väiksed ja 6-ruudulise   jaotusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. alguses.</span>


source: A
code: 15174
name: Juuru mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Poolmaapealne  uhkete paekivivõlvidega kelder.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. algul.</span>


source: A
code: 15175
name: Järlepa mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kelpkatusega, 1,5 korruseline, esifassaadil keskrisaliidiga varaklassitsistlik kivihoone. 1905 peale põlemist taastati algsest mõnevõrra erineval kujul. Peasissepääsu ette ehitati nelja lihtsa samba ning kõrge kolmnurkfrotooniga portikus. Madalat võlvitud soklikorrust rõhutab fassaadil rusteering. Peakorrus on keskkoridoriga. Saali ja jt. esindusruumide sisekujundus on hävinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Järlepa mõis eraldati Selist 1688. a. Mõisa rajajaks oli tollal Johann Andreas von der Pahlen.  1803. aastal omandas mõisa Otto Wilhelm Krusenstern.  Enne teda oli mõis ka J. A. Knorring´i (1726), Erik Adlerbergi,  A. W. Tolli (1782)  A. C. Reimersi (1785), M. Kurselli (1799) omanduses. 1804. aastal abiellus O. W. Krusensterni tütar näitekirjanik August von Kotzebue´ga. Kotzebue eestvedamisel rajati Järlepasse uus klassitsistlikus stiilis mõisahäärber. Sel perioodil kujunes Järlepast omanäoline ja kuulus kultuurikeskus. Siin lavastati mitmeid teatrietendusi ja korraldati muid kultuuriüritusi.  
19. sajandi lõpukümnendite jooksul kuulus mõis Otto Grünewaldt le (1880.a.), Karl Wilhelm Pilar von Pilcha le (1888.a.), Wetter-Rosenthalile (1891.a.), Otto Luederile (1895). 1913a. omandas mõisa Otto Krusenstern . Järgmiseks omanikuks sai Eesti kodanlik valitsus. Enne II maailmasõda asus siin Hendrik Antoni Tubakakompanii. Aastatel 1945-1946 oli park ja mõisahoone Eesti Korpuse abimajand, seejärel kuulus hoone mõned aastad tekstiilivabrikule “Punane Koit”. 1949-1957. aastal oli park ja mõisahoone Mahtra sovhoosi valduses, 1957. aastal läks hoone Järlepa tõulinnukasvatusele. Praegu on mõisahoone ja seda ümbritsev park eravalduses. </span>


source: A
code: 15176
name: Järlepa mõisa park ja allee
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Järlepa mõisahoonet ümbritseb ligi 7 ha suurune vabakujuline park. Pargi juurde kuulub peahoone esifassaadile suunatud allee. Allee on ligi kilomeeter pikk, kaitse all on sellest lehisega osa.
Peahoone ees asub ovaalse kujuga teega piiratud esiväljak. Lagedat esiväljakut liigendab kolmest puust koosnev kasegrupp. Peahoone esist ringteed ääristavad ridamisi istutatud puud. 
Ulatuslikum pargiala laiub esiväljakust ja peahoonest idas, siin vahelduvad väikesed välud tihedama puistuga. Endise lehtla juurde on rajatud kiviktaimla, ehitise ette on kujundatud historistlikus stiilis puhkekoht.
Tagaväljak peahoonel puudub. Põhirõhk oli siin vaatel looduslikule Järlepa järvele (pindala 46,1 ha), mis asub peahoonest umbes poole kilomeetri kaugusel põhja suunas. Peahoone tagune pargipuistu on tihedama istutusega, siia on rajatud ka puhkekoht lõkkeasemega. Järve äärde viivat teed palistas puiestee, praegu on alleest alles vaid katked. Olemasolev asfaltkattega tee on ehitatud hiljem Eraomanduses olev park on piiratud aiaga. 
Park on keskmise liigirikkusega. Põlise pargipuistu moodustavad saared ja pärnad, millele lisanduvad euroopa lehis, sabiina kadakas, harilik kuusk, torkava kuuse hõbedane vorm, harilik jugapuu, ginnala vaher, jne 
(pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park rajati kohe peale 19.s. I v. peale peahoone valmimist. Hilisemad suuremad ümberkujundused 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 15177
name: Järlepa mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud kivihoone. Katteks viilkatus. Esifassaadis 4 suurt lameda kaarega ust, mis vooderdatud kalasabamustris laudvoodriga.  Hoone keskosas on ulgtaladel laudseintega eenduv pealeehitus lakaukse jaoks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. keskel.
(V.Ranniku "Mõisate esialgne ülevaade. Rapla rajoon ")</span>


source: A
code: 15178
name: Järlepa mõisa kelder-linnumaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Poolmaapealne paekelder, mille esikülg krohvitud. Keldri peal väike puidust varbseintega lehtla. Kaetud lameda viilkatusega. Katust toetavad kujundatud konsoolid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kelder on ehitatud arvatavalt 19.s. keskel, aiamajake 20.s. algul. 
(V.Ranniku "Mõisate esialgne ülevaade. Rapla rajoon ")</span>


source: A
code: 15179
name: Järlepa mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega, krohvitud fassaadiga paekivist abihoone, mis paikneb piki mõisa sissesõiduteed. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Tall-tõllakuur kuulub nelinurkse hoovi ümber koondunud majandushoonete rühma, olles neljast kõige terviklikumalt säilinud. Kompleksi laudahooned on säilinud osaliselt ja ümberehitatud kujul. Kõigi nelja hoone esifassaadid koos kahepoolsete ustega olid suunatud nelinurkse hoovi poole. Väljapoole jäänud tagafassaade ilmestasid korrapärase paigutusega aknaavad, mida tall-tõllakuuri teepoolsel fassaadil on kokku kolm, kõik kaetud segmentkaarse sillusega. Nõukogude perioodil on hoonetes tehtud ümberehitusi. Käesoleval ajal on kompleksi säilinud osa korrastatud ning uuesti kasutusele võetud. Kaasajal on tall-tõllakuuri edelanurka on lisatud puidust juurdeehitus, mis seob hoone kõrval säilinud laudahoonega. Kogu kompleks paikneb mõisasüdamesse viiva tee ääres mõnekümne meetri kaugusel peahoone esisest auhoovist. Samas asuvad hooned ansamblituumikust tagasiaste võrra väljaspool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Järlepa mõis eraldati Seli mõisast 1688. aastal. Enne Põhjasõda kuulus mõis Pahlenitele, pärast nii Reimersitele, Tollidele kui Kursellidele. 1803. kuni 1880. aastani kuulus mõis Krusensternidele. Seejärel vahetas mõis veel mitmed korrad omanikke kuni jõudis 1912. aastal uuesti Krusensternide valdusse. Mõisa tall-tõllakuur on tõenäoliselt rajatud 19. sajandi teisel poolel, kuid enne 1883. aastat. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Jerlep. Nõukogude ajal oli hoone kasutusel laona.</span>


source: A
code: 15180
name: Maidla mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruselise kelpkatusega kaetud rühmitatud akendega kivist härrastemaja esikülge flankeerivad keskaegsest ehitussubstantsist välja kasvavad tornid. Klassitsistliku esifassaadi kujundavad kolmnurkfrontoon, peasissepääsu esine sammasportikusega rõdu ja varem urnidega kaunistatud kivibarjääriga lai pandus. Otsarisaliitidena eenduvad kvaadernurkadega tornid on kaetud kuplitega nagu mitmetel naabermõisatel (Hõreda, Pirgu, Valtu). Peahoone tagakülg säilitas kuni 20. sajandini hilisbarokse üldkuju. Peahoone esimesel korrusel paiknevad avar vestibüül, saal ja teised anfilaadselt paiknevad esindusruumid. Sisekujunduses domineerivad neorenessanslikud puidust kassettlaed, tiibuksed ja seinakapid pärinevad 20. sajandi algusest. 2004. aastal tuli sondaažide käigus hoone seintelt välja maalingukihte mitmetest eri ajastutest. (Juhan Maiste, 1997; Ants Hein, 2004)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maidla mõisa on esimest korda mainitud 1452. aastal, kui mõis läks Dönhöffide suguvõsale. 1494. aastal läks valdus Taubede suguvõsale, kelle käes püsis mõis kuni 17. sajandi lõpuni. Mõisa peahoone vanemate osade ehitusaeg osaleb keskaega, täpsemalt 15. sajandi teise poolde või 16. sajandi algusse. Hoone võlvitud keldrikorruse müüride paksus ulatub kohati üle kolme meetri. Esimesel korrusel on sama paksud müürid hoone kirdenurgal. Keskaegsele ehitussubstantsile viitavad ka mõned ehituskonstruktsioonid nagu keldrikorruse kolm kitsast astmelist aknaava. Hoone fassaadil viitavad keskajale kummalgi tiival asetsevad kaitsetornid. Oma praeguse kuju omandas mõisahoone 18. ja 19. sajandil. Esimene suurem ehitusjärk seostub 18. sajandi teise poolega, kui mõisa omanikeks sai Fersenite suguvõsa ja alustati mõisa Põhjasõja järgset ülesehitamist. Hoone praegune klassitsistlik ilme seostub eelkõige aga 1808. aastal mõisa omandanud Maydellide suguvõsaga. Peahoone sai 1905. aasta sündmustes kannatada ja hoone interjöörid läbisid juba järgmisel suvel uuenduskuuri, mistõttu on mõisahoones säilinud kõige rohkem detaili 20. sajandi algusest. Maydellide suguvõsa käes püsis mõis kuni 1919. aastani. 1920. aastal anti mõis vabadussõjas Taani vabatahtlikke juhtinud kolonel Borgile. 1950. aastatest tegutseb mõisa peahoones lastekodu. Seoses hoonesse lastekodu paigutamisega võeti ette põhjalikud ümberehitused, millest säilis enam-vähem puutumatuna maja klassitsistliku üldilmega peafassaad. Hiljem on peahoones tehtud juhuslikke remonttöid – 1986. aastal remonditi esifassaadil asuvat rõdu, 1988. aastal renoveeriti saali ja 1996. aastal vahetati välja maja katusekate. (Ants Hein, 2004)</span>


source: A
code: 15181
name: Maidla mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoonet ümbritseb lihtsa kujundusega väikesemõõtmeline park koos suure loodusliku järvega. Peahoone ees on avar ringteega piiratud esiväljak, mida piirasid 19. sajandil ehitatud kõrvalhooned, millest on säilinud teenijatemaja väljaku idaküljel. Veidi kaugemal paiknevad tall-tõllakuuri varemed ja laudad. Ansamblituumikut raamistavad põhjaküljel kõrge paekivimüüriga piiratud endised puu- ja köögiviljaaiad aednikumajaga, idaküljel maakividest kuivati ja ažuurse puitpitsiga valitsejamaja. Peahoone tagaväljakult avanevad vaated järvele, mille kaldaid kaunistavad hõbepajud ja kased. Peahoonest idas asub hõreda istutusega pargipuistu. Pargi idapiiril on märgata kunagi parki ääristanud alleed ja kivimüüri. Põhilise pargipuistu moodustavad pärnad, tammed, hõbepajud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vabakujunduslik park on rajatud 19. sajandi algul, üheaegselt mõisa peahoone ümberehitamisega klassitsismi võtmes. Üksikuid fragmente on säilinud ka 18. sajandi teisel poolel rajatud ehisaiast.</span>


source: A
code: 15182
name: Maidla mõisa piirdemüürid
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lubimördiga seotud paekivist müüritis, mis ümbritseb mõisa aednikumajaga piirnevat territooriumi. Müüri kõrgus varieerub meetrist kuni kahe ja poole meetrini. Mõisa aednikumaja ning mõisa vahelisel alal on piirdemüür jagatud lõikudeks, mida üksteisest eraldavad laiemad postid. Osaliselt on piirdemüür säilinud ka pargi idapiiril.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ümbritseb Maidla mõisa aednikumajaga liituvat territooriumit. Osaliselt säilinud ka pargi ida osas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandil peamiselt mõisa puu- ja köögiviljaaia piirdeks.</span>


source: A
code: 15183
name: Maidla mõisa kellatorn
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike 1-korruseline krohvitud ja osaliselt lubjatud paekivist viilkatusega kaetud ehitis. Viilkatuse all on varem paiknenud lahtiste külgedega ruum kellale. Hoone esi- ja tagafassaadil on lameda kaarega ja krohviäärisega läbisõiduavad. Fassaadi servades on krohvipinnal näha jälgi nurgakvaaderdusest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  19. sajandi esimesel poolel.</span>


source: A
code: 15186
name: Maidla mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1,5-korruseline poolkelpkatusega krohvitud kivihoone. Hoone lõunapoolsel fassaadil on viilkatusega väljaehitus, mille katuse kohal kõrge korsten. Juurdeehitusel on sümmeetriline fassaad, ümaraknaga viiluväljal. Hoone avad on ääristatud punaste tellistega.  Hoone põhjapoolses otsas asus varem põhimahuga nurga all liitunud hooneosa, mis on tänaseks hävinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi esimesel poolel või sajandi keskel. Hiljem lisatud juurdeehitusi.</span>


source: A
code: 15187
name: Maidla mõisa tall-tõllakuuri varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk 1,5-korruseline algselt poolkelpkatusega kaetud krohvitud kivihoone, mille otsafassaadil paiknevate väravaavade kujunduses on silluste kohal kasutatud dekoratiivse kaarsilluse motiivi. Sümmeetrilisel otsafassaadil paiknes kahe väravava vahel viiluväljal nelinurkne ava.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi esimesel poolel või sajandi keskel.</span>


source: A
code: 15188
name: Maidla mõisa laut
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk 1,5-korruseline kivihoone, mille põhjapoolse otsa kohal on viilkatus puitlaudisega kaetud viiluväljaga ja lõunapoolse otsa kohal oli kelpkatus. Väravaavad hoone otsas ja küljel on kaetud lihtsa paekivist sillusega. Aknaavad külgedel on ääristatud dekoratiivse tellisraamistusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi esimesel poolel või sajandi keskel.</span>


source: A
code: 15189
name: Maidla mõisa tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk osaliselt maakivist ja osaliselt lubjakivist ehitatud hoone. Hoone lõunapoolne otsasein ja pool loodepoolsest külgseinast on laotud maakividest. Väravaavad paiknevad nii kummalgi küljel kui otsafassaadil. Seinte ülemises servades paiknevad väravavade suhtes sümmeetriliselt aknaavad. Elamuks ümber ehitatud hooneosas on müüridesse murtud suuremad akna- ja ukseavad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud mitmes järgus 19. sajandi jooksul. Pool hoonest on ümber ehitatud elamuks.</span>


source: A
code: 15190
name: Maidla mõisa aednikumaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruselise lihtsa ristkülikulise põhiplaani kivihoone, mida katab madala kelpkatusega. Hoone fassaade ilmestavad krohvipinnale kantud nurgakvaadrid, akende eenduvad krohvpiirded ning astmeline räästakarniis. Fassaadi keskosas paikneva vana keldri laele on nõukogude perioodil rajatud võrdlemisi suur pultkatusega kaetud silikaadist eeskoda koos massiivse betoontrepiga ühel küljel. Hoona avatäited on nõukogude ajal tõenäoliselt välja vahetatud. Katusel on eterniitkate.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Klassitsistlikku vabakujunduslikku mõisaansamblisse kuuluv hoone paikneb kompleksi põhjaosas, peaaegu Aranküla-Juuru mnt ääres, jääb mõisa peahoonest ligikaudu 200 m kaugusele põhja poole. Asetseb maanteelt lähtuva omaaegse pargitee (?) poole tagaküljega poolviltu. Hoone esiküljele jääv õu on langeva kallakuga. Otsaseinalt lähtuv paekivimüür piirab pargitee ja maantee äärt pidi kulgedes osaliselt õue. Maja teise otsa juures seisab hilisem kuur, õu on ümbritsetud kõrghaljastusvööndiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi esimesel poolel aednikumajaks. Hiljem on hoone kohandatud meierei koorejaamaks. 1930. aastast varustas Maidla koorejaam Alu-Sikeldi meiereid. 1934. aastal Rapla meiereid. Tõenäoliselt lõppes koorejaam tegevus 1930. aastate lõpul seoses uue meierei või koorejaama rajamisega Juurusse. (ERA 1648-4-335)</span>


source: A
code: 15191
name: Pirgu mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, suhteliselt väike 2-korruseline, kelpkatusega krohvitud hoone. Esifassaadi ilmestab laiale kiviterrassile toetuv sammasportikus. Peauks (hävinud) valmistatud Raikküla härrastemaja ukse eeskujul. Vaateplatvormina kavandatud portikuse kohal lõikab katusepinda veneetsia aknaga tambuuril kuppel. Kõrgklassitsistlike arhitektuuriprintsiipe rõhutavad kõrged 6-osalise raamijaotusega aknad, lihtsad profileeritud karniisid, tagafassaadil vabatrepp. Soklikorrus võlvitud. Põhikorruse ruumid harvaesinevalt pidulikud. Hoone parema tiiva võtab enda alla suur, varem petikniššide, neid raamivate korintose kapiteelidega sammaste, stukkrosetikeste jm. rikkalikult kaunistatud saal. Vähesed eluruumid on koondunud hoone vasakusse tiiba. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varasemad teated Pirgu (Pirk) mõisast pärinevad 1662. aastast, mil see eraldati Angerja mõisast. Tollal kuulus suhteliselt väike ja tagasihoidlik puidust hoonetega mõisakeskus Üxküllide aadliperekonnale  Praegune häärber ehit. G. v. Stahli ajal pärast 1819. 
Eesti Vabariigi ajal jaotati park kolme asundustalu vahel, peahoone ise jäi Madelene von Wetter-Rosenthalile. Maade võõrandmine ja järeltulijate puudumine said aga mõisale ja pargile saatuslikuks - mõisahoone hakkas lagunema, park võsastuma. 
Pärast sõda mõis lagunes. 1984-87 restaureeriti peahoone Pirgu Arenduskeskuseks.</span>


source: A
code: 15192
name: Pirgu mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vabakujundusliku keskmise suurusega pargi (6ha) peahoone ette jääb piklik üksikpuudega liigendatud esiväljak, taha aga pikk ja kitsas tagaväljak. Nii esi- kui tagaväljakul piirneb üks külg Atla jõega. Esiväljakule järgneb avar pargilagendik, mis lõpeb tihedama puistuga. Peahoone esisele pargiosale lisavad vaheldusrikkust jõesaar koos rotundiga ning mitmed huvitavad võõrpuuliigid. Peahoone tagafassaadilt avanevad kaunid vaated jõele ja üle jõe asuvale reljeefse astanguga Seli-Angerja servamoodustisele ning piki seda kulgevale maanteele. Org oli kujundatud üksikute puudega ja pea kilomeetri pikkuse vaatega Seli mõisa suunas. Peahoone taga asus ka väike paisjärv. Peahoone kõrvalt üle jõe võlvuv puusild viib endisesse barokkaeda, mida ilustasid kiviktaimla ja lillepeenrad. Pargi põhjaossa sissesõidutee äärde jääb tihe pargipuistu. Peahooneni viiva pargitee ääres asub varemeis hoone, ilmselt on tegu kunstlikult loodud varega. Mõisasüdamesse suunduvate teede ääri palistasid tihedad alleed, mis praeguseks on osaliselt hävinud ja muutunud katkendlikuks. Pargi lähedal üle tee asub väike tammik. Pargis moodustavad enamuse saared, tammed, vahtrad ja pärnad. Suur vaatamisväärsus on neljaharuline hall pähklipuu. Kõrguselt Eesti suurim (20,5m) ümbermõõt (3,6 m).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. I poolel peale härrastemaja valmimist.</span>


source: A
code: 15193
name: Kuimetsa linnuse territoorium
type: Linnus
alt_id: 488
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>C.Faehlmanni akvarelli järgi oli 1827 veel alles kahe rippnurgatorniga linnuselaadne 3-korruseline tornelamu. Rusukünkas on säilinud keldriruum sisemõõtmetega 7x5m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Atla jõe ääres Juuru-Vahastu teeristil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajati arvatavalt 1412 Tallinna tsisterslaste kloostri  majandusmõisa kaitseks. Põles Liivi sõjas 1560.</span>


source: A
code: 15194
name: Ingliste mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Olnud üldjoontes barokne, pärast ümberehitusi historitsistlik, ühekordne, võlvitud soklikorrusega, massiivse mansardkorrusega ja barokse kiivriga täiskelpkatusega krohvitud paekivihoone.  Esifassaadi dekooriks lame liseeniliigendus ja maalitud valuutfrontoonid. Katusepinda lõikuvad aknad oli samuti baroksed. Ka sisekujundus oli väga rikkalik.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esmamainimine 1526. 1724 kuni võõrandamiseni 1919 kuulus v- Stahlide perekonnale. Peahoone valmis 18.s. keskel. 1796 ehitati juurde saal. 19..s. lõpul täiendati hoonet laia kiviterrassiga ja neogooti astmikviiluga. Pärast 1905 a. põlemist taastati esialgsel kujul. Pärast sõda asus peahoones raamatukogu, suviti lastespordikooli treeninglaagrid. Põles maha 1984. 1990-ndatel alustati renoveerimistöid arh. M.Joonsaare projekti järgi, mis tänaseni pooleli.</span>


source: A
code: 15195
name: Ingliste mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, rajatud 18.s. lõpul regulaarstiilis kasutades kaunist looduslikku paiknevust Keila jõe ääres ja reljeefi langusi terrasside rajamisel. Regulaarpargi väljakasvanud pügatud pärnaalleed annavad aimu teedevõrgust. Parki laiendati vabakujunduslikus stiilis 19.s. lõpul, jättes alles keskosa regulaarse keskosa. Jõe paisutuste tulemusena tekkisid võimalused sillakeste, paviljonide jt. väikevormide ehituseks. Pargi äärealad olid tihedama istutusviisiga. Jõe kaldalt jätkub park loodusliku ilmega parkmetsana kuni Hõreda mõisani. Puistu koosneb küll valdavalt kodumaistest liikidest nagu pärn, vaher, saar kuusk ja kask kuid leidub ka mitmeid introdutsente, osa neist pärineb küll kooliajast. Suhteliselt heas seisukorras.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 18.s. lõpul regulaarstiilis, laiendatud 19.s. lõpul vabakujunduslikuks metsapargiks.</span>


source: A
code: 15196
name: Ingliste mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvitud paekivihoone, kaetud kõrge viilkatusega. Hoonet on oluliselt rekonstrueeritud, kuid  esifassaadis on säilinud osa pikast kaaristust. Kõrged kaared toetuvad massiivsetele neljatahulistele talumivööga sammastele. Hoonel võib leida üksikuid barokseid detaile.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18.s. lõpul v. 19.s. algul. Hiljem korduvalt ümberehitatud.
(Rapla mõisate esialgne ülevaade 1978)</span>


source: A
code: 15197
name: Ingliste mõisa vesiveski
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestise näol on tegemist Ingliste mõisa vesiveski varemetega. Veskist on säilinud paekivist müürid ja üksikud veskimehhanismide detailid. Veski on koosnenud kahest ruumist: veskiruum ja vesirataste ruum. 
Veski seinad on olnud algselt lubikrohviga krohvitud. Krohvi on vähesel määral säilinud lõunaküljel. Hoone idaküljel, s.o teepoolsel küljel on asunud suured kahepoolsed uksed, kuid praeguseks on ukseava silikaattellistega kinni laotud. Veskit käitanud veekanal on silla ehitamise ajal kinni aetud, kuid veekanali kaarsillus on hästi jälgitav.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Vesiveski paikneb mõisa sissesõiduteest vasakul Ingliste mõisa peahoone vahetus läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ingliste mõisa on esmamainitud 1526. a. Ingliste mõisa ansambli planeeringuline situatsioon pärineb 18. sajandi keskpaigast. Teadaolevalt on väiksemaid ümberkorraldusi tehtud 19. sajandil. Sellest tulenevalt võib oletada, et vesiveski on ehitatud 18. saj lõpus või 19. saj alguses. 1853./1880. a mõisaplaanil on vesiveski märgitud. (Ingliste mõisa vesiveski muinsuskaitse eritingimused remondiks ja ümberehituseks, 2009)</span>


source: A
code: 15198
name: Kehtna mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 489
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsismilt klassitsismile ülemineku perioodi kuuluv härrastemaja on 2-korruseline, kaetud madala neobarokse mansardkatusega,krohvitud paekivihoone. Läänefassaadil peasissepääs, mille kohal rõdu sammasportikusega, idafassaadil tugevasti eenduv kolmnurkfrontooniga keskrisaliit. Fassaadikujundus juugendlik - alumise korruse aknad segmentkaarsed, ülemised ümarkaarsed. Rikkalik sisearhitektuur, sh. baroki ja varaklassitsismi eeskujudest lähtuv stukitöö, tisleritöö on juugendlik. Saali tahvliteks liigendatud seinte, stukkraamistuses peeglite ja putostseenidega supraportide kujunduses valitseb zopfstiilile iseloomulik motiivistik. (EA)
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kehtna kujunes Keste külast 15.s. II p.
 18.s. II p-19.s. I p. kuulus v. Vietinghoffide perekonnale, alates 19.s. IV v. Lilienfeldidele. Härrastemaja valmis 18.s. lõpul, põles 1905. Taastamisel 1906-10 lähtuti suures osas varasemast lahendusest.</span>


source: A
code: 15199
name: Kehtna mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 489
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pindalaliselt (27ha)Rapla maakonna suurimate parkide hulka kuuluv.  Peahoonet ümbritsevale pargile lisanduvad pikad mõisale suunatud alleed. Kirdest parki suunduv ligi 2 km pikkune allee on kohati katkendlik. Veel kehvemas seisus on kahjuks lõunasuunast parki jooksev  allee.
G. Kuphaldi näpunäidete järgi kujundatud imekaunist ja harmoonilist pargimaastikku on hilisematel aegades korduvalt muudetud. Tema planeeringust on säilinud vaid üksikud fragmendid (Kaaver, 1982). 
Mõisa peahoone paikneb pargi südames. Mõisahoone eest kulgev põhja-lõuna suunaline sõidutee jagab pargi kaheks osaks - peahoone esine ja tagune pargiala.
Peahoone lähim ümbrus on sümmeetrilise ülesehitusega. Mõisahoone ette jääb avar esiväljak, mis lõpeb tiheda puistuga. Väljaku mõlemale küljele jäävad tiigid. Neist suurem on lõunapoolne saarega tiik. Saar on tiheda puistuga. Veel mõned aastad tagasi paistis puude vahelt ka väike luigemaja ning saare lähedal töötas purskkaev. Tiigi kaldaid ääristavad võimsad puud, piki põhjakallast kulgeb tammeallee. 
Teine väiksem tiik on suuremaga ühenduses kanali abil. See on pikliku kujuga kitsas tiik, mis on kuivadel suvedel sageli tühi ja seetõttu kinni kasvamas. Tiigi kaldal peahoone ees asub puhkenurgake, kunagi asus siin purskkaevuga bassein. 
Pargisüdame sümmeetrilisust toetavad ka pargiteede asetus ning peahoone tagaväljak kurdlehise roosi pügatud hekiga. Tagaväljakut ilmestavad ka lillepeenar ning korrapärase asetusega stiilsed pargipingid. 
Peahoone taguses pargiosas domineerivad lehtpuud ja põõsad. Pargi lõpetab siin tihe puistu. 
Peahoonest kagusse jääb hõreda istutusega pargiala. Pargi kirdeosas asub ulatuslik pargilagendik, mida ilmestavad põõsagrupid, võimsad üksikpuud ja puudegrupid. Pargipuistule loob kontrastsust uhke lehisegrupp, lehiste kõrgus ulatub siin 30 meetrini  (Tamm, 1972). Mitmed kuusegrupid on aga välja läinud, neist annavad tunnistust kännutüükad. Viimastel aastatel tehtud pargi hooldamis- ja rekonstrueerimistööde käigus on avatud ka vaade Rapla suunas kulgevalt alleelt üle pargilagendiku peahoone tagafassaadile.  
Pargi põhjaosa on tihedama puistuga, kunagi asusid siin võrkpalli- ja korvpalliväljakud. Peahooneni viivat teed ääristavad siin pügatud elupuud. 
Väiksema tiigi ning mõisaaida vaheline pargiala on samuti tiheda puistuga. Sellele pargiosale on iseloomulik väga tihe jalgteede võrgustik. Siin paiknevat puhkekohta kaunistab mõned aastad tagasi tormiga alla tulnud suur nn "nõialuud". Viimast tasuks külastajatel kindlasti vaatamas käia.  
Endise mõisaaida taha jääb suhteliselt noor pargiala. Sellest läände ja loodesse jätkub mõisapark koolihoonet ümbritseva haljastusalaga. Teedevõrk on siin tihe, paljud teed on ääristatud alleedega.  
Lisaks eelpool nimetatud väikevormidest asub pargis ka mitu mälestuskivi - peahoone taga mälestussambaga ühishaud Suures Isamaasõjas langenuile, peahoone kõrval aga mälestuskivi kauaaegsele Kehtna valla arendajale Uno Tinitsale.  Lisaks neile on pargikujunduses kasutatud üle kraavide kulgevaid puusillakesi, viieteeristmikule on asetatud tähtsamatele asutustele suunav teeviit, mõisapargi loodenurka koolihoone juurde on ehitatud puidust värav.
Põhilise puistu moodustavad vahtrad, tammed, saared, pärnad.Kehtna park on maakonna üks liigirikkamaid. (Pargiankeet, 2002)
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kehtna mõisa parki hakati rajama juba 18. sajandi lõpul paralleelselt mõisa peahoone ehitustöödega. Üldjuhul peetakse aga pargi rajamisajaks 19. sajandi II poolt ja kujundajaks-projektiautoriks Riia linnaaednikku Georg Kuphaldti. Kahjuks läks Kuphaldi projekt sõjajärgsetel aastatel kaotsi ja seetõttu pole teada ka üksikasjad pargi kujundamisest ning haljastusest. G. Kuphaldi näpunäidete järgi kujundatud imekaunist ja harmoonilist pargimaastikku on hilisematel aegades korduvalt muudetud. (Pargiankeet, 2002)</span>


source: A
code: 15200
name: Kehtna mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne, krohvitud  paekivihoone, väljaehitatud katusekorrusega , viilkatusega. Avad pealt ümarkaarsed. Otsaviilus 2 segmentkaarset dekoratiivkarniisiga akent, selle peal ümaraken. 
Katusekorrusele ehitatud mittesobiva suuruse ja kujuga vintskapp. Uksed mittesobivad vanale hoonele, samuti plastkonstruktsioonil aknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  19.sajandil. Mõisa ajal olnud valitsejamaja, hiljem Kõrgema kodumajanduskooli kasutuses ja ENSV ajal Kolhooside Esimeeste Ettevalmistamise Põllumajanduse Keskooli abiruumid. Nüüd asub hoones vallavalitsus.</span>


source: A
code: 15201
name: Kehtna mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne, kõrge viilkatusega krohvitud paekivihoone. Katus eterniitkattega. Avad pealt ümarkaarsed. Esiküljel keskrisaliit kahekorruseline,  segmentkaarsete paarisakende jaotus ja kuju lahendatud teiste abihoonetega sarnaselt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandil.</span>


source: A
code: 15202
name: Kehtna mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne, krohvitud paekivihoone, kõrge viilkatusega. Praegu kaetud eterniidiga, varaem  olnud sindel. Sepikoda nõukogude ajal ümber ehitatud: uuendatud aknad on arhitektuurselt sobimatud, hobuste varjualune kinni ehitatud, elamupoolne osa hoonest sobimattult ringi ehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  19.sajandil.</span>


source: A
code: 15203
name: Kehtna mõisa kaalurehi
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne, krohvitud paekivihoone, kõrge viilkatusega.Kaalurehi on ehitatud graniitkividest soklile. Seinte konstruktsiooniks on harvaesinev paekivist postidega rõhtpalk  sein.  Kõrged peal ümarkaarsed sissepääsuväravad on katuse ääreni, nende avanemiseks on räästad ära lõigatud seina jooneni. Aknad puuduvad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandil.</span>


source: A
code: 15204
name: Kehtna mõisa laut 1
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne paekivihoone, kõrge viilkatusega.Katus eterniitkattega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi II poolel.Mõisa ajal olnud kasutusel lambalaudana, nüüd hobusetallina.</span>


source: A
code: 15205
name: Kehtna mõisa laut 2
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne viilkatusega paekivihoone. Mitmed juurdeehitused on hilisemad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi II poolel.</span>


source: A
code: 15206
name: Kehtna mõisa meierei
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsitlik, 2-korruseline, tahutud maakivist ja paekivist krohvitud  ehitis. Kaetud  viilkatusega katendiks praegu eterniit. Sümmeetrilise fassaadilahendusega keskosas  kõrge kolmnurkfrontooniga. Pealt ümarkaarseid aknaid kaunistavad ehisraamistikud. Hoone nurgad on paekivist, kvaaderdusega. Seinapinnad liidendatud eenduvate ja taanduvate pindadega. Sees tellisvõlvik terastaladel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi lõpul v 20. s algul.</span>


source: A
code: 15207
name: Kehtna mõisa vankrikuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne paekivist mõisaaegne ehitis mida kasutatakse praegu garaazina. Hoone on paljude ümberehitustega: originaalne paekivist otsasein on lammutatud ja asendatud silikaattellistest impostidega ja suurte väravatega. Lai kaarsillusega otsavärav on kinni müüritud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandil.</span>


source: A
code: 15208
name: Kehtna mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Eklektiline, kahekordne, kõrge soklikorrusega  krohvitud paekivihoone, viilkatusega. Avad pealt ümarkaarsed ja erinevate suuruste ja kõrgustega. Otsas kõrge nelinurkne telliskivikorsten.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  19.s. II poolel. Arhiiviandmetel (tulekahju vastu kindlustuse aktist)oli viinavabrik olemas 1875 aastal. Kolm aastat hiljem, 1888 aastal on ehitatud viinavabrikusse aurukatel Tema Kõrguse Eestimaa Kuberneri loal. Aastaid hiljem töötas vabrik elektrijõujaamal mis asus keldrikorrusel. Kehtna Näidissovhoosi aegadel asus siin katlamaja ja ladu.</span>


source: A
code: 15209
name: Kehtna mõisa viinakelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pool hoonest on  1-kordne, teine pool viinakõõgist on  2-kordne, punasest tellisest ja kelpkatusega. Praegu on katusekatteks eterniit. Avad seinapinnalt veidi taandunud, aknad muudetud, samuti esialgset välisilmet. Kasutatakse puutöökojana.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1902aastal viina hoidmiseks ja villimiseks.</span>


source: A
code: 15210
name: Kehtna mõisa härjatall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Härjatall on L-tähekujuline masiivne ehitus lakapeale viiva kaldteega siseõuelt. Vundament on tahutud maakivist, akna põsed punastest tellistest. Katuse katteks eterniit. Osa lauda sisemusest vana skeemiga, osa lauta on suuremate ümberehitustega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Härjatall asub viinavabriku kõrval tiigi kaldal mõisa pargis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandil viinavabriku kõrvale nuumloomade laudaks. 1930-tel aastatel hoone põles ja on hiljem taastatud.Kolhoosi ajal oli kasutusel lehmalaudana.</span>


source: A
code: 15211
name: Kehtna mõisa teenijatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne, krohvitud paekivihoone, eterniitkattega.Nurgad tahutud paekivist kvaadritega</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1898.aastal.</span>


source: A
code: 15212
name: Kehtna mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne, krohvitud paekivihoone, olnud viilkatusega. Keskosas olnud sammastel eenduv puidust pealisehitis. Avad segmentkaarsete sillustega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. II p. Põles 2001, detsembris.</span>


source: A
code: 15213
name: Kehtna mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne, krohvitud paekivist hoone viilkatusega. Avad pealt kõrgete segmentkaartega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi II poolel.</span>


source: A
code: 15214
name: Keava mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlik, D.Gilly eeskujudele viitav peahoone on varemeis. Hoone oli 1,5-korruseline, esifassaadi liigendasid kõrge kolmnurkfrontooni ja ümarkaarakendega keskrisaliit ning samasuguse kujudusega otsrisaliidid. Hoone esiküljel oli  suur palkon. Kolmnurkfrontoonil võis näha ovaalset vapi kohta. Erandlikult liituvad otstega madalad silindervõlvidega tiivad (algsel arvatavalt tõllakuurid). (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. IV. v. Juurdeehitused hilisemad. Hoone põletati 1905.a., seejärel taastati ja lõplikult hävinud peale II maailmasõda.</span>


source: A
code: 15215
name: Keava mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub peahoonest vasakul, moodustades koos aida ja tööhobuste talliga  paremale jäävate hoonega sümmeetrilise kompleksi.
Hoone ise on ühekordne krohvitud paekiviseintega poolkelpkatusega.  Aknaraamid krohviraamistusega.  Omab eenduvaid  ja profileeritud räästakarniise. Hoones olnud mantelkorsten.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18.s. IV v. peahoonega samal perioodil.</span>


source: A
code: 15216
name: Keava mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne, keskmise suurusega osaliselt krohvitud paekiviehitus, kaetud kõrge viilkatusega.  Räästad kitsalt üleulatuvad. Nurgad markeeritud.  Avad markeeritud krohviraamistusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18.s. IV v. peahoonega samal perioodil.</span>


source: A
code: 15217
name: Keava mõisa tall
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk ja madal krohvitud paekivihoone, kaetud poolkelpkatusega. On omanud kitsaid pae- ja laudräästakarniise. Ühtlase vahedega paigutatud aknad on keskmise suurusega, ruudukujulised. Osa uksi pealt kõrge kaarega. Katuse vintskapid hilisemad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18.s. IV v. peahoonega sanmal perioodil.</span>


source: A
code: 15218
name: Keava mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne, krohvitud paekivimüüridega  villkatusega (hilisem) ehitis. Räästad kitsalt üleulatuvad.  Katuse vintskapid hilsemad.  Esifassadis väiksed aknad vaheldumisi ustega. Osa uksi pealt kõrge kaarega. Kõik avad markeeritud krohviraamistusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18.s. IV v. peahoonega sanmal perioodil.</span>


source: A
code: 15219
name: Keava mõisa ait-kelder
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlikus laadis pseodogooti elementidega keskmise suurusega krohvitud paekivihoone. Kõrge hoone kaetud viilkatusega. Räästad kitsalt üleulatuvad. Otsafassaadis on viilu nurkadel seinapinnad krepitud. Viiluväljas suur krohviääristusega  ümarpetik, all 3 kõrget teravkaarelist ja krohviääristusega petikut, millest keskmine laiem, selles ka uks. Külgfassaadis mõned väiksed ruudukujulised aknad, paigutatuna kõrgele.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi II poolel.</span>


source: A
code: 15220
name: Keava mõisa kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, historitsistlikus stiilis viilkatusega hoone Viiludes on müürid katusest kõrgemad, nurgad murtud. Külgfassaade ilmestavad jõulised hammaslõikega karniisid, ümarkaarlõikega paarisaknad, vahe- ja nurgaliseenid. Esifassaadi keskel on kergelt eenduv keskrisaliit, mille allkorrusel suur, kõrge kaarega uks, mille lai eenduv sillus rusteeritud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kuivati asub mõisa peahoonest paremal, Keava linnusele viiva tee ääres, lautade vastas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 15221
name: Keava mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hollandi tüüpi 4-korruseline  krohvitud seinetega paekivituulik. Väiksed ruudukujulised aknad on pea neljal küljel ja igal korrusel. Säilinud ainult müüritis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tuulik esineb 1798. aasta krahv Ludvig von Mellini atlase kaardil (Kedenpa mõis Baltischeportsche kreisis). Tuuliku ehituslik kavand ja üldine arhitektuurne ülesehitus annavad märku varajase tüpoloogiaga hollandi tuulikust, mis dateerub 18. sajandisse. (Mihkel Koppel, 2012)</span>


source: A
code: 15222
name: Lelle õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lelle Kolmainu Jumala kirik. Historitsistlik, piklik, ladina risti kujutava põhiplaaniga ja kellatorniga paekivihoone. Torne 2: 4-tahulisel alusel 8-tahuline telkkiivriga kellatorn ja väiksem 8-tahuline telkkiivriga torn. Ikonostaaslihtne, historitsistlik.  Ehitatud aastatel 1866-68 Riia peapiiskopi Platoni poolt eraldatud rahadest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud aastatel 1866 - 1868 Riia peapiiskopp Platoni poolt eraldatud rahadest. Aluseks on Läti Laudana kiriku projekt.</span>


source: A
code: 15223
name: Kohila vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline krohvitud paekivihoone, eterniit viilkatusega. Otsas liitub vanemale osale hilisem hooneosa. Esimene korrus kivist, teine- ristpalklaudisega, plekk viilkatusega. Heas seisukorras.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algsel kujul ehitatud kohaliku mõisniku G. Wrangelli poolt 1875. aastal, juurdehitus hilisem. Praegu on hoones kohvik.</span>


source: A
code: 15224
name: Kohila mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, 2-korruseline krohvitud paeseintega, ampiirselt madala S-kivi katendiga kelpkatusega. Hoone otstega liituvad ühekorruselised galeriid. Põhikorpuse katuseräästas on tugevasti eenduva karniisiga, millel profileeritud vööd ja voluudikujuline hammasfriis. Esifassaadis on laia terrassiga peatrepi laiune palkon, mida kannavad 4 neljatahulist kivisammast lihtsate kapiteelidega, millel vahevööd. Palkoni nurkadel ja akende vahel sama kujundusega pilastrid. Ka hoone tagafassaadis teisel korrusel palkon, mis pärineb 20.s. algusest. See on püstaudadest seintega, kõikidelt külgedelt klaasitud suurte akendega. Palkonit kannavad kaks lihtsat neljatahulist kivisammast. Lakoonilist stukkdekoori kujundavad karniisi hammasfriis, I korruse akende lihtsad püstsimsid, akantusornamendiga reljeefplaadid. (EA; mõisate esialgne inventariseerimine, 1977)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.ajandi I.veerandil kuuludes sel ajal von Brevernitele, alates 1906 Kohila Paberivabriku AS-le. 
1905.a. põletati peahoone, hiljem taastati.Vanal fotol, tõenäoliselt aastast 1920,  on hoone ees klassitsistlik kolmnurkfrontoon nelja sambaga. Hilisemalt on see asendunud palkoniga. 
Pärast sõda oli peahoones kool ja Kohila Paberivabriku kontor.
(EA)</span>


source: A
code: 15225
name: Kohila mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, krohvitud paekivihoone, lakatubadega hoone otstel, mis kaetud poolkelpkatusega, katendiks eterniit. Profileeritud räästa- ja viilukarniisiga. Nurgad rustikaga. Sissepääsu ees väike (hilisem ) klaasakendega veranda, lameda viilkatusega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Valitsejamaja asub peahoone paremal küljel ait-kuivatist ca 30m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. II v.</span>


source: A
code: 15226
name: Kohila mõisa teenijatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone oli tänavapoolses osas kahekordne krohvitud paekivist ehitis, kõrge viilkatusega. Kahe korruse vahel oli vahekarniis. Teine osa oli hilisem,  hoovipoolsele küljele liidetud. See oli rõhtpalkidest ühekorruseline mansardkorrusega, laia laudvoodriga hoone.Hoone esiküljel oli kahekorruseline palkon. 1999 aasta põlengus hävis kogu ehituse katusekonstruktsioon, vahelaed ja pöhiosa siseplaneeringust, samuti palkon.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Hoone paikneb peahoone esise väljaku läänepoolsel küljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.Hoone koosnes kahest osast, tänavaäärsest kahekorruselisest ja hoovipoolsest ühekorruselisest osast. Põles 1999a.</span>


source: A
code: 15227
name: Kohila mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>L-tähe kujulise põhiplaaniga ehitus, kus üks tiib säilitanud klassitsistliku kujunduse. Krohvitud ühekordne paekivihoone kõrge viilkatusega,laia räästa- ja viilualuse karniisiga. Hoonel on mõned segmentaknad ning kõrge kaareavaga uksed. Teine tiib on kuivati mis on hilisem ehitus.  Kohati kahekorruseline, krohvitud paekiviehitis, lameda katusega, väljaehitatud katusekorrusega. Pealt ümarkaarsed  aknad eri suurusega.(mõisate esialgne ülevaade, 1977)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Ait-kuivati asub mõisa ette viiva ringtee ääres paremal pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ait ehitatud ilmselt 19.sajandi II veerandil,  kuivati osa 20.sajandi alguses.</span>


source: A
code: 15228
name: Kohila mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne, L-kujulise põhiplaaniga krohvitud paekivihoone. Kõrge viilkatus on kaetud eterniidiga, viiluväljad laia horisontaalse laudisega. Katuseräästa all on lai karniis, mis otsaseintel jätkub vahekarniisina - vahekarniisi katavad kaks laia veelauda, mis on paigutatud ülekattega üksteise peale ning laua alumine pool on õhem. Hoone mõlemas otsas asuvad trepikojad, mis on põhimahule lisandunud tööliselamuks ümberehituse ajast, kui võeti kasutusele katusealune korrus. Lääneküljel lisandub hoone põhimahule klaasveranda (ehitatud 1920-30. aastatel). Maja alla on hiljem kaevatud ka 4 keldriruumi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. sajandi II poolel tall-tõllakuurina. Algselt asusid hoones ka kutsari eluruumid. 20. sajandi I veerandil ehitati hoone ümber paberivabriku tööliste elamuks.</span>


source: A
code: 15229
name: Kohila mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, lihtne krohvitud paekivihoone, viilkatusega, mille otsaviil toetub kahele lihtsale neljakandilisele sambale. Aknad ja uksed ümarkaarsed. Otsaviilus väike teravkaarne aken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 15230
name: Angerja linnuse varemed vallikraaviga
type: Linnus
alt_id: 490
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikliku torni taolise massiivse, kahe ruumiga paekiviehitise mõõtmed on 18,1x13,6m. Keskaja lõpul  ehitati O- poole juurde kolmas ruum. Korruseid on kaks, lisaks kelder. Põhilised kaitseehitised olid tugev ringmüür ja muldvallid koos vallikraaviga.  Peahoone oli ehitatud elamuna (põhikorrusel suured aknad, sissepääs maapinnalt, meetrilaiune müüritrepp O-seinas), kuid müürid on siiski linnusetaoliselt üle 2m paksud. Oli juba 1700 paiku varemeis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 15.s. alguses, laiendatud 15.s. keskel. 1451-55 oli Saksa ordu valduses, kes läänistas selle Brun Wetbergile. Nähtavasti sel ajal ehitati majalinnus lõplikult välja.</span>


source: A
code: 15231
name: Hageri kirik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hageri Lamberti kirik on ristkülikukujulise põhiplaaniga krohvitud maakiviehitis, millele liitub polügonaalne koor ning 8-tahuline torn. Eksterjööris domineerib neoromaani stiil: punase tellisega markeeritud ukse- ja aknaavad ning ristlöövi viiluväljades paiknevad neliksiiru motiividega ümarkaarsed petikniššid. Talumivööndiga astmikportaal W-s viitab Tallinna hilisgootikale. Kiriku siseruume katab kumer puitvõlv. Kõrged piki külgseinu väärid loovad saalkirikus 3-löövilise ruumi mulje. Sisustuses silmapaistev barokkaltar, altarimaal, neogooti kantsel</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esmamainitud 1424. Gooti stiilis kirik lammutati 19.s., mille asemele ehit. 1890-92 arh. E.Bernhard, ehit.-meister Lukk praegune kirikuhoone.</span>


source: A
code: 15232
name: Hageri kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Piirdemüür lautud maakividest, kaetud paeplaatidega, sideainena algselt kasutatud lubimörti. Antud kujul ümbritseb piirdemüür kirikaega lääne küljest ning loode ning edela nurkadest. Põhja ning ida küljel müür lagunenud u. poole meetri kõrguseks valliks. Põhjakülje idapoolses osas müür puudub täielikult, antud lõigus markeerib kirikaja piiri hooldekodu laudadest aed. Antud piirkonnas on otseselt aia taha jäävat pinnast märgatavalt tõstetud. Kirikuaia lääneküljel kolme, pealt kaartega suletud, avaga väravaehitis. Väravad sepistatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s.</span>


source: A
code: 15233
name: Lohu mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 491
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone põhikehandilt barokne, kahekorruseline, liigendamata seinapinnaga, plekist kelpkatusega kiviehitis. Sissekäik põhjapoolsest otsast. Sise- ja väliskujunduses domineerivad pseudogooti lisandid.
Katuseharjal pseudogooti ristkülikute ažuurne friis. Katusakende raamistus on kujundatud andurkaarena. II korruse kõrgete akende ülaosa ääristavad dekoratiivsed kaksikkaared.
Sisekujunduses on II korruse parempoolse tiiva trepikoja klaasakende raamistus üles ehitatud gooti kaarakna motiividel. II korruse kaminasaalis on klassitsistlike bareljeefsete ornamentidega kamin. Söögitoa lage ääristab saelõiketehnikas puitpitskarniis. Lae keskosas rosett samas laadis ja teostuses. Kabinetis puidust seinapaneelid, seinakapp ja puitliistudest kujundatud lagi.
II korruse suure saali seintel on grisaillemaalingud, süžeeks romantilis-sentimentaalne loodus ja antiikmütoloogia. (G.Chr.Welte, 1791.) 1967 võeti suure saali seintelt maha ilmselt Prantsuse  19.saj. manufaktuurist pärinevad Don Quijotte ainelised pilttapeedid. (praegu Tallinna Ajaloomuuseumis).
(arh. mälestise pass, 1982)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 18. sajandi II poolel.
Ümberehitused 19.saj. I poolel.
19. saj. 80-ndail leidis aset nn. gotiseeriv ehitusetapp
(M Ernesaks, 1982.)</span>


source: A
code: 15234
name: Lohu mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 491
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Korrapärase kujundusega, pikalt  ja kitsalt väljavenitatud park jäi peahoone ja jõe vahele. Peahoone ja aida vahele jäi aga korrapärasest pargist kujundatud iluaed, sellest põhjapoole rohtaed ja kasvuhooned. 19.s. lõpul rekonstrueeriti arvatavasti G. Kuphaldti projekti järgi park ümber vabakujunduslikus stiilis, mida võime näha saj. vahetuse mõisa plaanilt. Parki rajati ka mitmeid neogooti stiilis väikevorme, millest uhkeim oli sild saarele (taastatud 80-ndail aastatel arh. P. Püssim). Aida esine ehisaed oli liigendatud väikeste pargiteedega ja kujundatud rikkalike ilupõõsarühmade ja lillepeenardega. Peahoone esisele avarale muruväljakule oli kujundatud suur musterlillepeenar (taas rajatud 1980-ndatel ja 2000 alguses)
Üle jõe asus ca 7 ha suurune maastikupark, mis tänaseks täiesti võsastunud.
Tänaseks pole endisest kujundusest palju säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 18. saj. II poolel arvatavalt ajastule omaselt regulaarstiilis.
 19. saj. 80-ndatel juhtis ümberehitusi Baltimaade silmapaistvamaid pargiarhitekte G. Kuphaldt. Park kujundati ümber vabastiilis.</span>


source: A
code: 15235
name: Lohu mõisa piirdemüürid
type: ehitismälestis
alt_id: 492
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisakompleks on Kohila- Rapla mnt. ääres peahoonest kahelt poolt ääristatud ~1,8m kõrguse  paekivimüüriga mis pealt osaliselt kaetud s-kivi viilkattega, osaliselt üleulatuva paekiviplaadiga. Peahoonest mõlemale poole jäävad väravad millede pseudogooti väravatornid on ühes stiilis nii peahoone kui pargisilla kujundusega. Keeruka figuratsiooniga krohvitud kivipostid on pealt teravkoonusjad, kaetud plekiga, otstes ristikesed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  19.sajandi  II poolel.</span>


source: A
code: 15236
name: Lohu mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: 492
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Poolkelpkatuse ja  soklikorrusega krohvitud kiviehitis, katuse kateks punane s-kivi.  Kiviseinu toestavad seinapinnas nähtavad rauast müüriankrud. Aknaid ääristavad krohviraamistused, mis akna ülaosas moodustavad ehiskolmnurkviilu. Hoone nurgad rusteeritud, räästakarniisid laiad, astmelise profiiliga. Peasissekäigu ees on kõrgel kivivundamendil eenduv terrass (saj. algul olnud puitveranda). Hoone keskel mantelkorsten. (arh. mälestise pass, 1982)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tõenäoliselt endine härrastemaja mis on  ehitatud 17.sajandi keskel. Säilinud kuju omandas pärast 18.sajandi keskel toimunud ümberehitusi.  20.s. alguses oli peasissepääsu ette ehitatud klaasitud veranda. Hoone restaureerimisprojekt valmis 1980 algul ( KRPI-s arh. P. Püssim), kuuludes Desintegraatorile.
(arh. mälestise pass, 1982)</span>


source: A
code: 15237
name: Lohu mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: 492
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne, kahekordne,  murdkelpkatusega,  krohvitud paekivihoone. Katus kaetud profileeritud plekktahvlitega. Fassaade ilmestavad pseudogooti teravkaarsed aknad ja uksed. Säilinud ka kalasabalaudisega uksed figuraalsete sepishingedega.
(arh. mälestise pass, 1982)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  18.sajandi  II poolel. Ümberehitatud 1880-ndatel aastatel.</span>


source: A
code: 15238
name: Lohu mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: 492
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Olnud pikk, L- kujulise põhiplaaniga  paekivihoone viilkatusega.  Algse keskviilu ette on ehitatud uus silikaattellistest ja monteeritavatest raudbetoonpaneelidest vahelagedega kahekordne juurdeehitus mis ei sobi mõisaansamblisse. Vanast hoonest säilinud kehandina 1/3, ülejäänud osa uusehitis.  
(arh. mälestise pass, 1982)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  19.sajandi II poolel.</span>


source: A
code: 15239
name: Lohu mõisa masinarehi
type: ehitismälestis
alt_id: 492
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Massiivne, ühe-, otsast kahekordne kõrge viilkatusega paekivihoone omab juurdeehitusi tagaküljel ja juurdeehituse varemeid parempoolses otsas. Viimases paiknes veejõul töötav turbiin, mis käivitas rehepeksumasina. Viiluotstes pikad kitsad õhupilud. Säilinud ümarkaarseid akna- ja ukseavasid. Sissepääsu poolsel fassaadil 3-d liseenid. Säilinud ka  vanad sissepääsuväravad. (arh. mälestise pass, 1982)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1860.</span>


source: A
code: 15240
name: Lohu mõisa vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: 493
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Soklikorruse ja väljaehitatud katusekorrusega, eterniitkattega, viilkatusega paekivihoone koosneb kahest põhimassist: hoone põhiosale s.o. veskihoonele lisandub O-poolses otsas ristsuunaline juurdeehitus, kus paiknesid möldri eluruumid. Katusest eenduvad vintskapid  ja kolmnurksed katuseaknad. Erineva suurusega aknad on ümarkaarsed. Välisuks kalasabalaudisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Teadaolevatel andmetel on Lohu mõis rajatud 1620-ndatel aastatel olemasoleva vesiseski juurde. Praeguseni säilinud hoone on ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 15241
name: Lohu mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
alt_id: 492
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neogooti stiilis, suur, 2-korruseline, lameda viilkatusega krohvitud paekivihoone. Koosneb kahest ristsuunalisest hoonest. Säilinud ka nelinurkne, ülalt ahenev korsten. Aknad mitmesuguse suuruse ja kujuga (pealt gootipäraselt terav- või ümarkaarsed). Säilinud ka kalasabalaudisega uksi.
</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Viinavabrik asub Kohilast ca 3 km. kaugusel Rapla suunas, asudes endise Lohu mõisa territooriumil Keila jõe kaldal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1890.aastal.</span>


source: A
code: 15242
name: Lohu mõisa karjakastell
type: ehitismälestis
alt_id: 492
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kastell kujutab krohvitud paekivist hooneid mis piiravad kolmest küljest siseõue, neljandal küljel on osaliselt säilinud kõrge paekivist müür.  Kastell on viilkatusega (muldkelpkatused on ümber ehitatud, ühel hoonel veel olemas) ja kaetud eterniidiga. Kolhoosi ajal olnud kasutusel lehmalaudana.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 15243
name: Lohu mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
alt_id: 492
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline  viilkatusega maakivihoone, hiljem ümberehitatud.  </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  19.sajandi lõpul.</span>


source: A
code: 15244
name: Lohu mõisa aednikumaja-kasvuhoone
type: ehitismälestis
alt_id: 492
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Säilinud ümberehitatud kujul, ühekorruseline, kiviseinte ja viilkatusega. Kõrval on olnud kasvuhooned mille tagaküljeks oli kõrge paekivist müür, hiljem kasutusel olnud loomalaudana. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi II poolel.</span>


source: A
code: 15245
name: Rabivere mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rabivere mõisa peahoone on lihtne ühekorruseline kivihoone. Tagaküljel parempoolses otsas on lühike hilisem tiibehitis. Kõrge poolkelpkatus on kaetud valtskiviga, räästas profileeritud karniisid. Esifassaadi keskel paikneb avatud puitpalkon, millel valtsplekk-kattega viilkatus. Kuue ruuduga aknad paiknevad esifassaadil sümmeetriliselt ning on kahekaupa rühmitatud, fassaadi äärtel on üks aken teistest eraldatud.
Hoone all paiknevad võlvitud keldrid.
Mõisahoone esindab kahe mantelkorstnaga vana elamutüüpi, kus suurema hoone korral üks korsten moodustas köögi ja teise ümber rühmitusid elutubade ahjud. Interjöörid on ulatuslikult ümber ehitatud ning ruumilahendused muudetud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esmalt on Rabivere (Rabbifer) mõisa mainitud 1417. aastal  Esimeseks teadaolevaks mõisaomanikuks olid Mecksid, kellele koht kuulus 1540. aasta paiku. 1660. aastal omandas mõisa H. M. Leps, kellelt mõis neli aastat hiljem läks K. J. Baranoffile. Mõisaomanike nimistusse kuuluvad veel H. Mohrenschildt (omandas mõisa 1798.a.), H. Stackelberg (1824.a.), D. von der Decken (1870.a.) ja G. Sievers (1914.a.) 
Pärast Vabadussõda omandasid Rabivere mõisa vennad Taltsid. Praegu kuulub mõis nende järeltulijatele 
Mõisahoonet on aegade jooksul kasutatud ka koolimajana. Esmalt hakkas kool siin tööle 1871. aastal, pärast pikka pausi avati kool taas. Peahoones töötas aastatel 1991-2001 Rabivere algkool, siis ühe õppeaasta jooksul Hageri lasteaed-algkooli Rabivere klassid ja 2002. a kevadest koolitöö mõisahoones lõppes.
Hoone algkehand pärineb 18. sajandist, klassitsistlik lahendus 19. saj I poolest. 1960. aastatel on teostatud ulatuslikke ümberehitusi.</span>


source: A
code: 15246
name: Rabivere mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, ~3ha  park on kujult ruutu meenutav  ja oma ülesehituselt lihtne  omades kujunduselemente nii regulaar- kui vabakujunduslikust planeeringust. 
Peahoone ette jääb väike esiväljak, mida läbib kaarjalt kulgev ettesõidutee. Esiväljakut piiravad sümmeetriliselt L-tähe kujulised ait ja tall-tõllakuur. Väljaku algne ümmargune kuju ja avatus on hilisemate istutustega kaduma läinud. Praeguseks on esiväljak puid täis istutatud, väljaku lõpetab tihe puistu ja põõsastik. 
Hoone taga asub puuviljaaed ja üksikpuudega pargipuistu. Kuna mõisamajas on asunud kool, siis on parki rajatud mängu- ja spordiväljakud. 
Pargi loodeosas asub kõrge saarega tiik, viimane muudab väga lihtsa ja pisikese pargi veidigi vaheldusrikkamaks. Saarel on asunud istepingiga puhkekoht, kust avanevad vaated mõisahoonele, pargi sügavusse ja ka ümbritsevale maastikule. Saar on ühendatud kivitammiga ning sellele viib plaatidest trepp. 
Omanäolisust lisab pargil seda ümbritsev maakividest kõrge piirdemüür, mis on kohati lagunenud. Kivimüüri ääristavad ridamisi istutatud kõrged puud. 
Põhilise osa puistust moodustavad kodumaised lehtpuud - vahtrad, pärnad ja saared. (pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park on rajatud 19.s. lõpul. Kuna härrastemajas on pikalt olnud kool on parki täiendatud pidevalt.</span>


source: A
code: 15247
name: Rabivere mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>L- kujuline pikk krohvitud kivihoone, mis kaetud viilkatusega (varem olnud poolkelpkatus)Räästad üleulatuvad. Kitsad aknad on tugevate puitprussidega. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpul v. 19.s. algul. Hiljem ümberehitatud 19.s. III v. </span>


source: A
code: 15248
name: Rabivere mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>
L- kujuline pikk krohvitud kivihoone, mis kaetud viilkatusega (varem olnud poolkelpkatus)Räästad üleulatuvad. Kitsad aknad on tugevate puitprussidega. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpul v. 19.s. algul. Hiljem ümberehitatud 19.s. III v. </span>


source: A
code: 15249
name: Rabivere mõisa tall
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur krohvimata maakivihoone, müüri ladumisel kasutatud ka paekivi. Avade küljed laotud tahutud paekiviga. Kaetud poolkelpkatusega. Avade kuju on muudetud, algselt olnud suured segmentkaarsed uksed, mis on osaliselt säilinud. Uksi ääristavad väiksed aknad. Ehitus on tasakaalustatud proportsioonidega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. s. lõpus (1898. a mõisa- ja talumaade hindamistoimiku plaanil on hoone kohal väiksem ehitis, EAA 2486-1-2846).</span>


source: A
code: 15250
name: Rabivere mõisa lauda varemed
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Olnud suur krohvimata maakivihoone. Avade küljed laotud tahutud paekiviga. Kaetud oli poolkelpkatusega. Osa avasid olid nelinurksed, osa segmentkaarsed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpul v. 19.sajandil. 1898. a mõisa- ja talumaade hindamistoimiku plaani alusel (EAA 2486-1-2846) on antud asukohas olnud kastellitüüpi hoone.</span>


source: A
code: 15251
name: Rabivere mõisa viinavabriku varemed
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Olnud kahekordne, maakivihoone, kaetud poolkelpkatusega. Hoone kaetud õhukese krohvikihiga. Otsaehitis hilisem. Avad lihtsad, erineva suurustega. Hoonel oli kõrge neljakandiline paekivikorsten, mis alt jämedam, pooles kõrguses kitsam, otsast laieneva karniisiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 15252
name: Rabivere mõisa piirdemüürid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Parki mitmest küljest piirav kõrge maakivimüür.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s.
1980. aastatel on müüri korrastatud, pealt kaetud kahepoolse kaldega betoonkattega.</span>


source: A
code: 15253
name: Sutlema mõisa väravatorn
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, krohvitud paekivist ümartorn. Alakorrusel igal küljel on kõrge kaarega suur ukseava, millest kaks on suunatud esiväljaku kesktelge ja peahoonele. Uksed omavad välisküljel müüripinnast eendunud nelinurkse portaali, mis kaetud kitsa karniisiga. Torni siseküljel uste vahel kõrge kaarega sügavad nisšid all ja ülal. Teisel korrusel on 8 kõrget kaarakent ja nende kohal on lame ovaalaken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 15254
name: Käru mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neorenessansselementidega historitsistlik härrastemaja on keskosas 2-korruseline, kummalgi küljel liituvate ühekorruseliste tiibadega massiivne kõrge sokliga kiviehitis. 2-korruselise osa O-poolsel esifassaadil on nõrgalt eenduv kolmnurkviiluga risaliit, ka tiibosasid liigendavad risaliidid. Rõhtsust rõhutavad mitmed profileeritud simsid (soklil, akende kohal ja all) ja lai räästakarniis. Osa aknaid on rühmitatud 2- ja 3-kaupa, akendel on laiad profileeritud krohviäärised ning kõrged pealmikud, esifassaadi akendel ka akroteerid. Terrassi peasissekäigu ees piiravad külgedelt ornamentaalsed sepisvõred, terrassilt laskub lai trepp. Siseplaneering on ebasümmeetriline, keskseiks ruumideks ümardatud nurkadega vestibüül ning risti läbi hoone S-tiiva ulatuv saal, enamik interjööre on algse ilme kaotanud.


</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Käru mõis rajati 1632. aastal. Kuni 1840. aastani oli mõisahärraks von Stauden, seejärel omandas mõisa Pilar von Pilchau. Aastatel 1851-1919 oli Käru mõis Ditmari valduses. Carl Woldemar Ditmar oli geograaf, Käru mõisas elades kirjutas ta monograafia  oma uurimisreisidest Kamtsatkal. Samuti tuntakse teda kui teadaolevalt esimene lasteaia asutaja Eestimaal. 1922. aastal rajati mõisahoonesse kool, mis tegutses seal pikka aega. 
Mõisa vana barokkstiilis peahoone ehitati 17. sajandi viimasel veerandil. Uus historistlikus stiilis mõisahoone valmis aga 1878. aastal. Häärber ehitati Riia arhitekti R. Pfugi projekti järgi
1905. aasta mässu ajal mõisahäärber põletati, kuid hiljem hoone taastati. Suuremad ümberehitused viidi läbi 1921-1922. aastal, mil hoone ruume mugandati kooli rajamise tarvis. Veel enne II maailmasõda kaunistasid hoonet kaks neorenessanslikku torni</span>


source: A
code: 15255
name: Käru mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur ca 13ha vabakujulise Käru mõisa pargi maastikku muudavad vaheldusrikkamaks ühelt küljelt parki piirav Käru jõgi ja jõesäng, parki läbiv  Riometsa oja ja suur paisjärv pargi kirdeosas.
Käru mõisapargi võib jagata kaheks osaks, millest esimese moodustavad esi- ja tagaväljak ning paisjärve ümbrus, teise osa aga tihe puistu pargi lõunaosas. 
Ettesõit peahoonele kulgeb küljelt. Peahoone esiväljak on poolringi kujuline ning piiratud ettesõiduteega. Kooli aegadel on väljak puid täis istutatud ja seetõttu on vaade paisjärvele suletud. Esiväljaku lõpetab kohati juba märkamatuks muutunud kivipiire. Kiviaiaga paralleelselt kulges munakivitee, mis on osaliselt jälgitavad ka praegu. Esiväljakule järgneb avarate kallastega paisjärv. Järve kaldaid ilmestavad vahtrad. 
Peahoone taga on kitsas põõsastikuga (sirel) ääristatud muruväljak, mis toetud Käru jõele. Ilmselt oli asus siin terrassidena jõeni laskuv barokkaed . Jõe kallas on võsastunud ja vaade peahoonelt jõele on seetõttu suletud. Peahoone tagant viib üle jõe sild.
Peahoone lõunaküljel vastu parkmetsa asub tammik. Tammikule järgnev parkmetsa osa on künkliku reljeefiga ja tiheda puistuga pargiala, millele annavad kaunilt ürgse ilme Riometsa oja, vanad sammaldunud puud ja mahalangenud puunotid. Pargina hakati seda hooldama 1920ndatel aastatel. Kujundatud on seda pargiosa vaid ringteevõrgustikuga, mis on ühtlasi ka märgistatud terviserajaks. Pargipuistu kannatas 1941. aasta lahingutes ja 1967. a. tormis.
Pargis paikneb Eesti geodeetiline punkt.
Põhiosa moodustavad vahtrad, tammed, kased.
Pargiankeet, 2002</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vabakujunduslik park on rajatud 19.s. lõpul, fragmente ka varasemast perioodist.
</span>


source: A
code: 15256
name: Käru mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hilisbarokne keskmise suurusega ühekordne puithoone.  Otstel lakatoad, osaliselt kellerdatud soklikorrus.  Puithoone kaetud laiadest laudadest rõhtvoodriga. Ehitust katab poolkelpkatus.  Põhikorruse aknad kuue ruuduga ja rühmitatud kahekaupa. Pööningutiibadel säilitanud vanemat tüüpi raamistikuga 36 ruuduga aknad.  Nurkadel ja eenditel, samuti vaheseinte kohal pilastreid meenutavad püstised kattealauad. 
(V. Ranniku, Raplamaa mõisate esialgne ülevaade, KRPI)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s, II p., varasem peahoone.</span>


source: A
code: 15257
name: Käru mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neogooti stiilis dekoratiivses maakivi-tellise segatehnikas keskmise suurusega hoone. Kaetud viilkatusega. Ukse- ja aknaavad teravkaarsed ja markeeritud tellistega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Paikneb peahoonest kirde suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. IV v.</span>


source: A
code: 15258
name: Sipa mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlik, paekivist, enamasti ühe-, keskrisaliidi osas 2-korruseline, algselt mantelkorstna ja poolkelpkatusega mõisahoone. Fassaadidekoor lakooniline, seinapinda liigendavad 18.s. iseloomulikus laadis lamedad liseenid. Kolmnurkfrontoon on kujundatud rikkalikumalt - rokokoolikult keerduva stukist taimeväädi ja rosettidega. Hoone ette jääva terrassi piirde moodustas madal rinnatis kivitulpade vahel. Soklikorrus on võlvitud. Algselt telgsümmeetriline, keskse vestibüüliga plaanilahendus on hilisemate ümberehitustega muudetud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. põhiosas 18.s. IV v. v. Fersenite ajal. Pärast 1905 .a. põlengut taastati ligikaudu algkujul.  Tänapäeval tegutseb ümberehitatud mõisahoones Sipa algkool-lasteaed, raamatukogu ja kohalik klubi (EA)</span>


source: A
code: 15259
name: Sipa mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>4,4ha, vabakujuline kaheosaline park koosneb esiväljakust ja seda ümbritsevast pargipuistust ning peahoone taha jäävast pargialast.
Kolmnurkne teega piiratud esiväljak oli algselt regulaarse kujundusega, mida ääristasid  mõisa kõrvalhooned (praeguseks säilinud endine tall väljaku lõunaküljel). Väljaku peahoone poolsesse otsa on sümmeetrilise paigutusega istutatud tammed. Esiväljakule järgneb võrdlemisi tihe pargipuistu. 
Peahoone tagune pargiala on muust pargist eraldatud kõrge kivimüüriga. Siin asus L-tähe kujuline rohtaed.Praeguseks ajaks on see pargiosa kujundatud laste mänguplatsiks. Siiski võib veel märgata fragmente kunagisest regulaarsest planeeringust - alleesüsteemid (pärnapuiestee), puuderingid, kunagi pügatud pärnad. Pargis asub kaks tiiki, mis on omavahel kraaviga ühendatud. Pargi loodenurgas paikneva tiigi kaldaid ääristavad hõbepajud. Tiigi keskel on puudega saar, saarele viib puidust sild. Teine, suurem tiik asub pargi kirdeservas. Suurema tiigi esiväljaku poolset kallast ilmestab üksikpuude ja põõsastega liigestatud avatud pargiala. Siia pargiossa on istutatud mitmeid noori puid (enamasti tammed) ning paigutatud mälestuskivi Sipa mõisas sündinud Friedrich Brandt ile (1830-1890. Põhilise pargipuistu moodustavad harilikus saared, vahtrad, pärnad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Parki hakati mõisahoone ümber rajama 19. sajandi I poolel</span>


source: A
code: 15260
name: Sipa mõisa kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, krohvitud fassaadiga paekivist laotud kelder, mille küljed on mätastatud ning katus kaetud mördikihiga. Hoone paikneb mõisa peahoone külgfassaadi kõrval esifassaadiga esiväljaku suunas. Ukseava paikneb esifassaadi keskel. Puidust ukse laudises on kasutatud kalasabamustrit. Keldri katusevõlvis asuvad ventilatsiooniavad. Varasemas etapis on hoones teostatud suuremaid ehitustöid. Keldri fassaadiga liitub põhjaküljel mõisa piirdemüür.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kelder asub mõisa peahoone paremal küljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algselt olnud jääkelder on hiljem ümber ehitatud. Kelder on piklik eeskojaga ehitis millel praeguseks tõstetud (umbes meetri jagu) algsest põrandast kõrgemal asuv laudpõrand on mädanenud ja avariiline. Keldri sees on paekivist üle krohvitud kaarjas võlv kahe ventilatsiooni korstnaga.</span>


source: A
code: 15261
name: Sipa mõisa piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Võrdlemisi lai ja kõrge maakividest ja osaliselt paekividest müür mõisa paremal küljel. Piirdemüür algab endise mõisa keldri küljelt ja teeb täisnurkse käänaku kulgedes paralleelselt mõisa tiigiga. Sellisena L-tähe kujulisena piirab müür peahoone tagust pargiosa kus on veel säilinud pärnaalleed.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mõisa piirdemüür asub peahoone paremal küljel kulgedes keldrist kümmekond meetrit edasi tiigi poole ja siis pöördudes parki mõõda tiigi kallast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esialgselt kulges lõhatud maakividest müür mõisa keldri ja barokse, algselt mantelkorstnaga olnud valitsejamaja vahel. Tänaseks seda hoonet ei ole, aastaid tagasi olnud tulekahjus hoone hävis. Selle kive on kasutatud praegu samas paigas kulgevas kivimüüris.</span>


source: A
code: 15262
name: Teenuse mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on võlvitud soklil, ühekorruseline ja poolkelpkatusega. Esifassaadi kaunistavad lai katusepinda  lõikuva frontooniga keskrisaliit ja krohvipilastrid. Algselt oli fassaadil söekrohv. Põhiplaan on telgsümmeetriline, hoone keskel vestibüül ja sellega sama lai, aia poole avanevate akendega saal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Teenuse mõis (Steinhusen) on rajatud 1536-1560. aastate vahel, mil see eraldati Tolli mõisast. Nimi „Steinhusen“ või “Stenhus” viitab sellele, et juba keskajal oli siin kivist mõisahoone. Mõisa nimest on tuletatud ka Teenuse kohanimi. 
Teenuse mõis pikaaegsed omanikud olid Maydellid. Nõukogude ajal sai mõisahoonest kultuuri- ja koolimaja. Algkool töötas siin 1996. aastani. Praegu asub hoones raamatukogu
Praegune härrastemaja on ehitatud 19.s. lõpul. 1905. aastal mõisahoone põletati, kuid taastati pärast seda veidi muudetud kujul.</span>


source: A
code: 15263
name: Teenuse mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike 2,7ha vabakujunduslik park asub Teenuse jõe ja Pokuti oja vahele suhteliselt kitsal alal. Peahoone ette jääb teedega ääristatud ovaalne esiväljak, kus kasvab  üksikuid puid (tammed väljaku lõpus, kuused, pärn). Sissesõidutee ja jõe vahele jääv ala koosneb kohati tihedamast puistust, kohati on aga vaade jõele ja ümbritsevale maastikule avatud. Pargi kirdeosas jõe kaldal on tamme- ja pärnagrupid.
Pokuti oja kaldaperv on esiväljaku põhjapoolsel küljel  küllaltki järsk. Üle oja asus mõisa ajal  viljapuuaed.
Peahoone taha jääb väike hekiga piiratud tagaväljak, tõenäoliselt endine iluaed (Rapla rajooni pargid, 1980). Sellele järgneb terrassidena Teenuse jõe suunas laskuv pargiala, mida ilmestavad üksikud puud (ka õunapuud) ja puudegrupid. Jõe ja oja ühinemiskohal on väike avar ja niiske ala. Siia on rajatud puhkekoht. Piki oja kallast kulgeb lühike pärnade rida.Peahoone taga on alles paekivist müürid ilmsest mõisaaegsest pargiehitisest
Domineerivad vaher, kask, saar, tamm. 
(pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisahoonet ümbritsevat parki hakati kujundama 19. sajandi II poolel.</span>


source: A
code: 15264
name: Teenuse mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, massiivsete proportsioonidega paekivihoone mis on kaetud poolkelpkatusega. Hoone nurkadel ja keskteljel laiad liseenid. Esifassaadi keskosas on kaks suurt madalat kaarava. Arkaadide taga sügav ulualune. Avad on piiratud krohviääristega. Lukusildid ustel on barokse lõikega sepised. Katuse väljaehitused hilisemad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.sajandi lõpul, ümberehitatud 19.sajandi IV veerandil.</span>


source: A
code: 15265
name: Märjamaa kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 494
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algkavatise moodustavad nelinurkse põhiplaaniga koor ja kahe traveeline pikihoone. Koor ja pikihoone moodustavad väliselt liigendamata kastehitise. Koori eraldab pikihoonest eriti kõrge teravkaarne võidukaar. Võlvlagi koosneb ristroidvõlvidest, mis toetuvad nelinurkse ristlõikega kilpkaartele ja nurgakonsoolidele ning pilastritele vertikaalselt astendatud eendtugedele. Vööndkoor ja võidukaar mõigastega servistatud. Portaalid N- ja W-seinas. mõlemal puudub talum. Profileeringus ümarvööline ja sügavrihviline motiivistik. Teravkaarsed aknad üksnes N-, W-ja O-seinas. (arh. mälestise pass, 1983)
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 14.s. I kolmandikul. 15.s. II poolel ehit. W-torni alumine osa ja 16.s. algul ülemine osa. Kirik purustati 1574. 17.s. oli tugipiilaritega kindlustatud torn varisemisohus, siis ehit. ka käärkamber. 1815-17 paksendati torni S-seina. II maailmasõjas hävis tornikiiver ja hinnaline sisustus. Restaureeriti 1958-60 arh. T.Böckler, kunstiajal. V.Raam. 1990 taastati tornikiiver ("Wunibald")
(Arh. mälestise pass, 1983)</span>


source: A
code: 15266
name: Märjamaa kirikuaia piirdemüür värav-monumendiga
type: ehitismälestis
alt_id: 494
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaia piirdemüürid on maa- ja paekivist ~0,5m kõrgused sideaineta müüritised, milles 2 tavalist sepisaeda. Kiriku taga suur kahe tiivaga ja sepisväravaga värav-monunent Vabadussõjas langenuile.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirik on ehitatud 14. sajandi esimesel kolmandikul. Torn püstitati kahes osas 15. sajandi teisel poolel ja 16. sajandi alguses. Kirik purustati 1574. aastal. Torni kindlustati aastatel 1815-17. Kirikuaed on rajatud tõenäoliselt üheaegselt koos kirikuga. Kirikuaeda ümbritsevas müüris on Vabadussõja monument, mis avati 11. septembril 1932. aastal ning taastati 1989. aastal. Kirikukihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on Kirchspiel Merjama in Wiek.</span>


source: A
code: 15267
name: Märjamaa raudteejaama hoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Funktsionalismi sugemetega esindustraditsionalism stiilis,
keskosas kitseneva ristkülikpõhiplaaniga silikaattellis puhasvuugil kahekorruseline madala valtsitud tsinplekk kelpkatusega hoone. Tahutud maakivi puhasvuugil soklil.
Sümmeetrilise põhiplaaniga ehitise keskosas asetsev kitsam ootesaalikorpus moodustab mõlemale pikiküljele kõrgema, tagasiastega keskosa. Hoone mõlemal otsaseinal asetseb kergelt eenduv, põhikorpusest pisut madalam trepikoda. Seinad on liigendatud püstsete aknaniššidega, mis pikifassaadide kõrgemal keskosal päädivad kolmnurksete pööninguakendega. Esinduslikku muljet süvendab astmeline telliskarniis katuseräästal ja stiliseeritud kvaadri-imitatsioon hoone nurkadel, samuti lai betoonvarikatus mõlemal peasissepääsul. Külguksed on varustatud väiksemate konsoolvarikatustega. Katuse otstahkudel paiknevad poolümaruugid. 
Mõlemad peasissepääsu avad on ehitatud aknaavadeks. Välisuksed on sekundaarsed, aknad enamjaolt algsed.
Säilinud on originaalsed, kandilise ristlõikega, ülaosas sujuvalt laienevad vihmaveetorud. Tagaküljel asetseb lipuvarda pesa.
Otsmistel trepikodadel on krohvitud seinad ja laed ning tsementpõrandad, betoontreppidel algsed metallpiirdega puitkäsipuud. Kirdepoolses trepikojas on trepialusel panipaigal algne profileeritud tahveluks originaalkäepidemega. Ruumidel on ümardatud nurkadega krohvlaed, säilinud on suur osa algsetest profileeritud tahvelustest. Esimesel korrusel on ahjud välja lõhutud.(Eesti raudteejaamde inventeerimine, 2004)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1932, arvatavalt Leon Johansoni  tüüpkavandi järgi.</span>


source: A
code: 15268
name: Märjamaa raudteejaama veetorn
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ekspressionismi sugemetega funktsionalismi stiilis,kaheksatahulise põhiplaaniga, silikaattellis puhasvuugil, tsementkivi telkkatusega torn. Sokkel tahutud maakivi puhasvuugil.
Vahelae kõrgusel kulgev telliskarniis eraldab ülemise veemahutikorruse ka eksterjööris omaette üksuseks. Ülemise korruse seinapinnad on liigendatud vaevumärgatava tagasiastega ristkülikniššidega, alumine osa sügavamate ümarkaarniššidega. Katuseräästast ääristab lopsakas laudkarniis. Igal teisel seinatahul paikneb eenduvas silikaatraamistuses kolmnurksillusega vertikaalaken, ülakorrusel väiksemad kui all. Alumise korpuse akende kohal kaarniššide tipus asetsevad täiendavalt dekoratiivsed rombaknad. Välisuks on varustatud konsoolse betoonvarikatusega, mille kohal paikneb kolmnurkne valgmik. Katuse tipus asetseb plekist õhutuskorsten.(Eesti raudteejaamde inventeerimine, 2004)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud umbes 1930 Leon Johansoni  tüüpkavandi järgi.</span>


source: A
code: 15269
name: Kasti mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vaenlaste tõrjumiseks ehitati Kastile kindlustatud keskus juba keskajal. Esmateated mõisa kohta pärinevad 1478. aastast Mõisaomanike nimistust võime lugeda von Üxküllide (16. saj. algusest), von Baranoffide (aastast 1750), K. von Sieversi (1822) ja H. Stackelbergi (1900) nimesid. Barokkstiilis mõisamaja ehitati vasall-linnuse asemele 18. sajandi II poolel. Vanimaks hoone osaks on keldrite keskosas asuv paksude müüride ja veidi kõverate seintega ruumi 1825. aastal toimusid mõningased ümberehitustööd, nt hoone otstele lisati veneetsia akendega tiibehitised. 1905. aasta mässu ajal pandi mõisahäärber põlema. Hoone sai taas korda alles 1960. aastatel, mille järel toodi majja kolhoosikontor Praegu kasutatakse endist mõisahoonet rahvamajana, hoones tegutseb ka trahter.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vaenlaste tõrjumiseks ehitati Kastile kindlustatud keskus juba keskajal. Esmateated mõisa kohta pärinevad 1478. aastast Mõisaomanike nimistust võime lugeda von Üxküllide (16. saj. algusest), von Baranoffide (aastast 1750), K. von Sieversi (1822)  ja H. Stackelbergi (1900) nimesid.
 Barokkstiilis mõisamaja ehitati vasall-linnuse asemele 18. sajandi II poolel. Vanimaks hoone osaks on keldrite keskosas asuv paksude müüride ja veidi kõverate seintega ruum.i  1825. aastal toimusid mõningased ümberehitustööd, nt hoone otstele lisati veneetsia akendega tiibehitised.  
1905. aasta mässu ajal pandi mõisahäärber põlema. Hoone sai taas korda alles 1960. aastatel, mille järel toodi majja kolhoosikontor 
Praegu kasutatakse endist mõisahoonet rahvamajana, hoones tegutseb ka trahter.</span>


source: A
code: 15270
name: Kasti mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisahoone ümber endisele põllumaale hakati parki rajama 19. sajandi keskel .
Kasti mõisapark on kujunduselt segastiilis. Pargiala võib jagada kahte ossa, mida ühendab kastaniallee. Esimese osa moodustab peahoone ümbrus ja teise Valgu-Märjamaa maantee ääres asuv endine hirvaed. 
Ettesõit peahoonele on küljelt. Hoone ees asub teedega piiratud ellipsikujuline esiväljak. Osaliselt ääristab väljakut hekk. Esiväljaku lõpetab väike puistu, mille koosseisus võib leida vahtrat, jalakat, saart, hõberemmelgat, kastanit. 
Peahoone tagaväljak on avar ala üksikute puude ja põõsastega. Väljak lõpeb tihedama pargipuistuga. Seda pargiosa ilmestavad põõsagrupid ja alleelõigud, samuti elupuugrupid ning piki kivimüüri äärt kulgev puuderida. Kivimüür piirab peahoone tagust pargiosa osaliselt. Tagaväljaku ühte serva on rajatud palliplats. Pargi teise osa moodustab endine hirveaed, mis asub peahoonest ja seda ümbritsevast pargist lõuna pool. See on poolavatud teedega piiratud ala. Sellesse pargiossa kuulub ka väike lehisepuistu.
Põhilise puistu moodustavad pärnad ja saared.

</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Regulaarstiilis park rajati ilmselt juba 18.s. II poolel kui valmis barokkstiilis härrastemaja. Vabakujunduslik park on rajatud 19.s. keskel.
 Kasti mõisapark köidab ka oma ajaloolise taustaga, kuna juba keskajal (esmateated 1478), asus siin vaenlaste eest kaitset pakkuv kindlus.
</span>


source: A
code: 15271
name: Kasti mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, mätastega kaetud katusega paekivist kelder, mis paikneb peahoone kõrval fassaadiga peahoone suunas. Keskse ukseava ees oli puidust uks. Maa sees paikneva keldri fassaadi toetab lihtne paekivimüür, mis on ukseava ümbruses osaliselt varisenud. Fassaadi taga paikneva keskse keldriruumi kohal on paekividest laotud võlv. Hoone paikneb mõisapargis peahoonest põhjas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated mõisa kohta on 1478. aastast, mil mõisa peahoone kohal paiknes vasallilinnus. Peahoone püstitati vasalllinnuse kohale 18. sajandi keskel, mil mõis oli läinud Uexküllidelt Baranoffide valdusse. 19. sajandi alguses läks mõis Siversitele, kes ehitasid ümber peahoone ning lisasid ansamblisse arvukalt kõrvalhooneid. Mõisa viimased võõrandamisjärgsed omanikud olid Stackelbergid. Jääkelder on tõenäoliselt rajatud koos enamike teiste kõrvalhoonetega 19. sajandi alguses. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Alt-Kasti. Pärast Uue-Kasti nimelise kõrvalmõisa rajamist on olnud ka eesti keeles kasutusel nimetus Vana-Kasti. Mõisasüdames oli nõukogude ajal kolhoosikeskus.</span>


source: A
code: 15272
name: Kasti mõisa pargi piirdemüürid
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ca 650 m pikkune paekivist laotud pargimüür, mis on säilinud ebaühtlaste lõikudena. Ümbritseb peahoone tagust pargiala kolmest küljest, eraldades ala kõrval kulgevatest suurematest teedest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated mõisa kohta on 1478. aastast, mil mõisa peahoone kohal paiknes vasallilinnus. Peahoone püstitati vasalllinnuse kohale 18. sajandi keskel, mil mõis oli läinud Uexküllidelt Baranoffide valdusse. 19. sajandi alguses läks mõis Siversitele, kes ehitasid ümber peahoone ning lisasid ansamblisse arvukalt kõrvalhooneid. Mõisa viimased võõrandamisjärgsed omanikud olid Stackelbergid. Pargi piirdemüürid on tõenäoliselt rajatud 19. sajandi jooksul. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Alt-Kasti. Pärast Uue-Kasti nimelise kõrvalmõisa rajamist on olnud ka eesti keeles kasutusel nimetus Vana-Kasti. Mõisasüdames oli nõukogude ajal kolhoosikeskus.</span>


source: A
code: 15273
name: Kasti mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, klassitsistlik,  krohvitud paekivihoone, mis kaetud poolkelpkatusega. Sellel profileeritud räästa- ja viilukarniis. Hoone esikülg on taandatud, räästast kannavad külgedel pikendatud otsaseinad, ulualuse ees 6 saleda doskaana orderi sammast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II v.</span>


source: A
code: 15274
name: Kasti mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, krohvitud paekivihoone, mis kaetud seintest kõrgema poolkelpkatusega. Räästastel profileeritud karniisid, samad ümbritsevad ka poolviile. Uste ülaosas segmentvalgmik. Ruumide jaotus hoones anfilaadne.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Hoone asub mõisa kompleksis olles peahoonest paremal mõisa ette viiva tee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi algul.</span>


source: A
code: 15275
name: Konuvere mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, kõrgel soklil kivihoone, kaetud kelpkatusega. Traditsioonilisest erinevalt on sammasportikus tagasiastega. Algset frontooni pole taastatud. Silindervõlvidega keldrid on koridorsüsteemis, ka peakorrus on osalt keskkoridoriga. Säilinud on stiilsed kahhelkividest kaminad.(EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varasemad teated 1563.a. Peahoone ehitatud 19.s. I p., pärast põlengut 1905 osaliselt ümber ehitatud.</span>


source: A
code: 15276
name: Konuvere mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vabakujulise planeeringuga ~3 ha, park koosneb esi- ja tagaväljakust ning pargi lääneosas olevast pargialast. 
Sirge sissesõidutee on orienteeritud peahoone keskteljele. Esiväljak on lage ala, mida ääristavad üksikpuud ja puuderead. Väljakust läände jäävat pargiosa ümbritseb kahest küljest kaherealine põlispuude pärna-tamme allee.  Kunagi asus siin puuviljaaed. 
Hoone tagune pargiala koosneb mitmest muruväljakust. Park laskub siin terrassidena jõeni. Terrassilist kujundust oli püütud rõhutada madalate tugimüüridega. Peahoone tagust pargiosa ilmestavad vana põlispuud. Piki pargi lõunaserva suundub lühike vahtraallee.
Põhilise pargipuistu moodustavad pärnad, tammed ja vahtrad. Tähelepanuväärsed on pargi idaosas kasvavad vanad künnapuud.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. eri aegadel, kus on selgelt eritatav algne vanim regulaarne pargikujundus.</span>


source: A
code: 15277
name: Konuvere mõisa kelder
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Konuvere mõisa jääkelder on tüüpiline ümara keskse jääruumi ja seda ringse koridorina ümbritseva hoiuruumiga võlvitud maa-alune ehitis. Kahe ruumi vahel on seina alaosas püstsed pilud. Esiosa koos sissepääsuga on sisse varisenud. Seinad ja võlvid on paekivist, pealt kaetud pinnasega. Uksed on hävinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 15278
name: Konuvere sild
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, 6 segmentkaarvõlviga paekivist, pealt betoneeritud, viimase remondi järgselt 11,5 m laiuse sõidu- ja 1,5 m kõnniteega sild.  Otstel madalad betoonrinnatised koos ilusate ümarsammastega. Esiküljel kuhikjad, teravdatud ninadega jäämurdjad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Sild asub Tallinnast Pärnusse kulgeval  maantee 77, 5 km.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Konovere silla projekteeris F.W. Alisch 110 meetri pikkusena ja 6 võlvilisena. Silla ehitamist tellis ja toetas rüütelkonna peamees von Engelhardt ja Vigala mõisnik Boris von Uexküll. Valminud 1861 aastal tehti täiendusi veel 1908 mil rajati uued kaldasammaste tugiseinad ja raudkivist jäämurdjad. 1950 asendati hüdroisolatsioon. Põhjalikum remont oli 1991-93a. 
2007. aasta 16. oktoobril lõpetati suured remont- ja valgustustööd.</span>


source: A
code: 15279
name: Lümandu mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlik, ühekorruseline, krohvitud paekiviseintega hoone, millel ajastule iseloomulik kõrge kelpkatus, selle harjal kaks mantelkorstnapiipu. Esifassaadi liigendavad lamedad liseenid, ehistahvlid ja atikaga lõppev krohvrustikas keskrisaliit. Säilinud on varaklassitsistlik välisuks. Põhiplaan telgsümmeetriline: hoone keskel avar vestibüül ja saal, ülejäänud ruumid anfilaadsed, keskkoridoriga. Siseilme loovad varaklassitsistlikud tiibuksed, peegellaed, saali parkettpõrand. Kahhelahjud on hävinud. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1793-98. Kuulus kaua aega v. Schonertitele.</span>


source: A
code: 15280
name: Lümandu mõisa ait linnuse müüridega
type: Linnus
alt_id: 495
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatusega kaetud, krohvitud fassaadiga maakividest ja paest aidahoone, mis paikneb peahoone ansamblis esifassaadiga auhoovi poole. Avad esifassaadil paiknevad sümmeetriliselt, täited on puidust ja kaunistatud kalasabamustriga. Aidahoone alla jäävad varasema kaitseehitise müürid, mis kaudsel hinnangul kulgevad maapinnas 50-60 meetri ulatuses. Aidahoone majandushoovi poolsele küljele jääb kolm võlvitud paekivist keldriruumi, mis on tõenäoliselt rajatud 19. sajandil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.s. alguses ehitatud aidahoone on ehitatud Läänemaa ühe tähelepanuväärseima keskaegse kindlustatud mõisamaja varemetele. Arvatavalt võiksid müüristikud pärineda 16.s. I p.</span>


source: A
code: 15281
name: Russalu mõisa sild
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Silla üldpikkus on  42 meetrit. Krohvitud jäämurdjatega paesild, algselt olnud viie võlviga 3x5,2+2x2,3 m. Üks ava hiljem kinni laotud. Kahel pool madalad ja massiivsed paerinnatised.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud aastatel1847-48. 1934 aaasta parandustöödel laoti üks võlv kinni. Sillal on kolm kaarvõlvi ja üks väiksem ja lamedam võlv.</span>


source: A
code: 15282
name: Ruunavere postijaama peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 502
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, ühekorruseline, paekivist seintega, krohvitud kivihoone. Algselt pilbastest kelpkatusega.  Esifassaadi keskosas kahe paarissamba ja kolmnurkfrontooniga portikus. Fassaadidel palju dekoratiivseid elemente-  munavöödikujuline ehhiin ja ühine rihveläärega pealisplaat, talastiku kohal reljeefne palmettfriis. Hoone keskel, esiku taga asus mantelkorsten-köök, sellest ühel pool reisijate toad, teisel pool postijaamapidaja ruumid. Tubades  olid kahhelahjud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Postijaam asub Tallinn -Pärnu maantee 47-l kilomeetril.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone valmis 19.sajandi I veerandil tüüpprojekti järgi. 
Hoone põles 2001.aasta lõpul. 

Postijaamade ajaloost
Vanim kirjalik ürik sidepidamise algete kohta Eestis on ordumeister Volter von Plettenbergi poolt 1552 muhulasele Hanskele antud vabaduskiri, mis vabamehe Hanske ja tema järglased orjusest vabastamise kõrval ka esimesteks postivedamiskohuslasteks tegi. Regulaarsema postiside loomine Eestimaal on seotud Rootsis 20.02 1636 väljaantud postimäärusega. Ametisse pandi postikäskjalad, kes küll asendati 1643 kiiremate postiratsanike ehk postiljonidega. Reisijate ja posti vedu toimus tasu eest. Kavandati postijaamade võrgu loomine 2...4 miiliste (15...30 km) vahemaade järgi, kuid selle teostumine toimus aeglaselt. 1649 ja 1651 anti eeskirjad kõrtside ehitamise kohta maanteede äärde, mille järgi kõrtsid pidid kujunema hobupostijaamadeks ja asendama senist talurahvale koormavat küüdikohustust. Baltimaadel oli maanteekõrtside võrgu loomine rüütelkondade kohustuseks. See edenes visalt ja riik kordas seadust veel 1670, 1693 ja 1697.aastal. Rootsi aja lõpuks oli Eesti aladel loodud riiklik postikorraldus. 1672 ja 1688.aasta teede kirjelduse järgi oli kõrts-postijaamadega varustatud Tallinn-Pärnu, Tallinn-Keila- Haapsalu ja Tallinn-Narva maantee. Posti ja reisijate vedu oli aeglane kuna liiguti ainult päeval. 
18. sajandi I poolel korraldas Vene valitsus postiasjanduse ümber. 1714 avati postiliiklus Peterburi ja Riia vahel Narva ja Tartu kaudu. 1775. aasta seadusega loodi riiklikud postiametid. Postiameti üheks tähtsaks ülesandeks reisijate veol posthobustega oli postimajade ehitamine, mis pidi kindlustama reisijatele öömaja. Selliste majade ehitamine algas Peeter III valitsusajal. 18.sajandil ehitati postijaamu puidust, 19.sajandil põhiliselt kivist. 
Postijaamade asukohad olid 19.sajandi alguseks kujunenud kohtkindlaks, vahemaad oli 20...30 kilomeetrit. 19. sajandi alguses ehitatud postijaamad olid mõjutatud 1806. ja 1819. aastal kehtestatud tüüpprojektide kasutamise seadusest.</span>


source: A
code: 15283
name: Ruunavere postijaama postipoiste maja
type: ehitismälestis
alt_id: 502
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, ühekorruseline krohvitud kivihoone, kaetud S-kivi poolkelpkatusega. Räästa all lai mitmeastmeline karniis. Poolviiluvälja segmentaken. Aknad 6-ruudulised, lihtsad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone valmis 19.s. I v.</span>


source: A
code: 15284
name: Sulu karjamõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega krohvitud paekivihoone, kaetud  plekist poolkelpkatusega. Avad lihtsad. Hoone all, ühes otsas silindervõlviga kelder.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.sajandi lõpul või 19.sajandi algul. Rekonstrueeritud 2002-2004.aastal.Endises ansamblis olid laut, teenijate maja ja üle jõe asunud pesukõõk. Peahoonest edelas oli rehehoone. Oli Haimre mõisa kõrvalmõis.</span>


source: A
code: 15285
name: Sulu karjamõisa laut
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvitud paekivihoone (üks osa hilisem juurdeehitus) kaetud osaliselt profileeritud plekiga, enamuses eterniidiga.   Poolkelpkatus. Lihtsad avad markeeritud punaste tellistega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.sajandi lõpul või 19.sajandi algul.</span>


source: A
code: 15286
name: Vaimõisa mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline, pae- ja telliskivist, krohvitud, algselt kivist kelpkatusega peahoone kuulub varaklassitsismilt klassitsismile ülemineku perioodi. Fassaadikujundus on lakooniline. Esiküljel eenduv kolmnurkfrontoon ( viiliväljal Nasackinite aadlivapp), sokliosas rusteeritud keskrisaliit, aiafassaadil kolmele massiivsele kivipostile toetuv kinnine rõdu ja kitsad külgrisaliidid. Sissepääsud on hoone esifassaadil ja otstes, uksed varaklassitsistlikud. Suhteliselt kõrged aknad paiknevad sümmeetriliselt. Soklikorruse võlvitud ruumid on koridorsüsteemis; paeplaatpõrandaga vestibüül on väike. II korrusel on anfilaadsed esindusruumid. Saali laes on lai hilisklassitsistlik akantuslehtede, rosettide ja meanderornamentikaga stukk-karniis. Säilinud on varaklassitsistlikke tiibuksi ja parkettpõrandaid. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed kirjaliku teated Vaimõisa (Waddemois) kohta on 1553. aastast.
18. sajandi lõpus oli mõisaomanikuks M. R. von Nasackin, kellelt järgmise sajandi alguses ostis mõisa H. von Wilcken. 19. sajandi jooksul kuulus mõis ka Knorringitele. Aastal 1899 läks mõis Alfred Shmidthi valdusesse.
 Hoonestus on rajatud 18.s. lõpul,ˇ19.s. I p. M.R.v. Nasackini ja H. v. Wilckeni ajal. Härrastemaja valmis 1818.
Kodanliku korra ajal kuulus mõisahoone ja park Oha nimelisele valdajale. Peale sõda oli siin Eesti Riikliku Merelaevanduse abimajand. Perioodil 1947.-1974 tegutses mõisahoones kool. Aastatel 1974-1979 kuulus mõisa peahoone ja seda ümbritsev park Varbola sovhoosile. 1979. aastal läks hoone „Algoritmile“, kelle oli kavas rajada siia puhke- ja õppebaas </span>


source: A
code: 15287
name: Vaimõisa mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega 5,4 ha vabakujunduslik mõisapark, kus peahoone asub pargi keskel tagafassaadiga sissesõidutee poole. Seega tuleb esiväljakule jõudmiseks sõita läbi pargi ja ümber peahoone. Selline kompositsiooniline lahendus on mõisaparkides küllaltki ebaharilik.  Peahoone ees asub ovaalne esiväljak, mida esialgselt piiras ringtee. Viimane on tänaseks mattunud aga rohukamara alla. 
Hoone taha jääb väike avatud väljak. Tagaväljaku ühel küljel on vaba kaldajoonega tiik. Kunagisest suurest tiigist on  nüüdseks alles vaid väike kinnikasvanud veesilmake. Peahoone tagusel alal sissesõidutee ääres torkab silma võimas tammepuu. Selle all olevat mõisnikud nüpeldanud Mahtra sõjast osavõtnuid.
Teisele poole tiiki jääb tihe pargipuistu. Piki pargi idaserva kulgeb pikk pärnaallee. Kohati on märgata ka võssa kasvanud puudegruppe ja -ridu. Tihe puistu jätkub pargi kirde- ning põhjaosas. 
Sissesõiduteest lääne poole jäävas pargialas vahelduvad üksikud väiksemad välud tiheda pargipuistuga. Seda pargiosa läbiv väike jalgrada möödub ka pisikesest tiigist. Pargi läänepiiriks on metsa kasvanud vana sõidutee. Osaliselt on säilinud ka pargi territooriumi põhjast ning läänest ääristanud paekivimüür. 
Valitsejamaja ning linnu-pesumaja vahele jäi mõisa rohtaed, mis praeguseks on kaotanud oma esialgse ilme.
Pargi omalaadse pikenduse moodustab sepikoda ümber asuv kuriili ja lubarski lehistest väike salu ja allee.
Põhilise pargipuistu moodustavad kodumaised pärnad, tammed ja vahtrad.
(pargiankeet, 2002)
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vaimõisa park on rajatud 19. sajandi keskel ja II poolel endisele põllumaale. Esmalt kujundati peahoone lähim ümbrus, seejärel pargi äärealad.</span>


source: A
code: 15288
name: Vaimõisa mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suured, krohvitud kiviehitise varemed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi I poolel, kuivati osa on  juurdeehitatud sajandi lõpul.</span>


source: A
code: 15289
name: Vaimõisa mõisa teenijatemaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, 1-korruseline, krohvitud paekivihoone poolkelpkatusega. Sissepääs hoone otsast ja keskelt. Räästa all karniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi algul.
Hoone funktsioon on aja jooksul muutunud. Hoonet on kasutatud meiereina ja ka eluruumina.</span>


source: A
code: 15290
name: Vaimõisa mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge viilkatusega paekivihoone. Fassaadi ilmestab kõrge, katuseharjani ulatuv omapärane neogooti ukseava. Kolhoosi ajal olnud kasutusel sepikojana, mõisa ajal magasiaidana. Esifassaadi kaunistab neogooti stiilis uks ja sellest kõrgemal roosaknamotiiv. Uks üle löödud plekiga milles aastaarv 1903.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20.sajandi algul.</span>


source: A
code: 15291
name: Vaimõisa mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ilus, paekivist, hollandi tüüpi tuulik mis on osaliselt, alumise korruse osas, ehitatud mäe sisse. Polügonaalne katus hävinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandil, saekaater on hiljem juurde ehitatud.</span>


source: A
code: 15292
name: Velise linnuse territoorium
type: Linnus
alt_id: 503
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Läänilinnus paiknes Aravere oja kaldaplatool (5m) Päärdu-Valgu tee vahetus läheduses. Teda ümbritasesid veega täidetud vallikraavid. Praegu ei ole linnuse ase kindlalat määratletav. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnuse rajamise aeg ei ole teada,arvatavalt 13 sajandil ja oli varasem kui Vigala, hävis Liivi sõjas 1560. Samale kohale ehitati 19.s. härrastemaja, mis hiljem põles ja jäeti taastamata.</span>


source: A
code: 15293
name: Velise õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Velise Ristija Johannese kirik. Historitsistlik, ladinaristikujulise põhiplaaniga kolmeosalise ülesehitusega puhas tellisladu ja tellisdekooriga hoone. Torne 2- 4-tahulisel alusel 8-tahuline  telk+sibulkiivriga kellatorn ja sibulkiivriga torn. Plaanilahendus traditsiooniline kolmeosaline, kellatorniga ja apsiidiga. Ikonostaas lihtne, historitsistlik, algselt madal tumedates toonides.
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1888-89 arh. E. Berhardt.</span>


source: A
code: 15294
name: Vardi mõisa kaevumaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, 6-nurkne krohvitud kivihoone, kaetud 6 viiluga kelpkatusega. Räästad kitsalt üleulatuvad, katteks plekk. Avad kaetud kõrge kaarega ning ääristatud hambuvates plokkides tellistega. Kahel pool ust kaks tahvlit, ühel aastaarv 1913, teisel mõttetera "Omnia ab ovo".</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1913.</span>


source: A
code: 15295
name: Vardi mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, krohvitud paekivihoone, kaetud kõrge viilkatusega, katendiks eterniit. Katuse lakaluuk väljaehitusena, kaetud viilkatusega. Hoone aidaosas  on ühtlaste vahedega sügavad ja kitsad ulualused (3). Aknad väikesed ja tellisääristega. Sajandi lõpul lisatud ehitisele väike kuivati, millel samuti krohvitud kiviseinad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 16. sajandi esimeses pooles. 17. sajandi algusest kuni 19. sajandi keskpaigani vahetas mõis mitmeid kordi omanikku kuni läks 1855. aastal Pilchaudele, kelle käes püsis mõis võõrandmaiseni. Tänaseks ümberehitatud peahoone valmis 19. sajandi alguses. Ait-kuivati aidaosa on tõenäoliselt ehitatud 19. sajandi esimesel poolel. Viimasele on 19. sajandi lõpus lisatud väiksem kuivati. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Schwartzen.</span>


source: A
code: 15296
name: Koikse raudteejaama hoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Jaamakompleks paikneb ida-läänesihilise raudteetrassi põhjaküljel. 1930. a asendiplaanil märgitud rajatistest on säilinud jaamahoone (A), kuurid (C) ja elamu (J). Jaamahoonest u 30 m ida pool asub raudteetrassi ääres lisaks veel üks ruudukujulise põhiplaaniga, püstvoodri ja püramiidja kivikatusega kõrvalhoone (pagasiladu?), mida plaanil pole märgitud, aga mis kujunduse järgi otsustades kuulub esialgsesse jaamaansamblisse. Jaamahoonest läände jäävat kuuri on täiendatud ulatusliku juurdeehitusega (plaatruberoidkattega kelpkatus, krohvitud seinad) ja kuurist lõunasse rajatud klaaskasvuhoone. Elamust (J) itta on hiljem rajatud kelder ja kuur-garaaž.  
Ehitise tagakülje keskel risaliidina eenduvat trepikoda kroonib laudkarniisiga raamistatud kolmnurkfrontoon, mida kaunistab dekoratiivse liigendusega poolümaraken. Üleulatuva räästaservata otsviiludele annavad omapärase kuju alumistest viilunurkadest välja kasvavad parapetjad astmed. Külgmisi katuseräästaid ääristav lopsakas laudkarniis jätkub katkematu vööna ka otsaseintel, markeerides otsviilude alumisi servi. Hoone nurki raamistavad puitpilastrid päädivad rõhtsate profiilliistudega piiritletud lakooniliste kapiteelidega. Risaliidi sissepääsu kohal asetseb väike kaaraken. Aknad on algsed, välisuks ja selle kohal asetsev varikatus sekundaarsed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1928 - 1931 Leon Johansoni tüüpprojekti järgi.</span>


source: A
code: 15297
name: Järvakandi tuuleveski
type: ehitismälestis
alt_id: 496
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hollandi tüüpi,  Raikküla lubjakivist  massiivse tüvikoonuse kujulise kerega, 6-korruseline, kummulikeeratud paadi kujulise laudkatusega. Alumine korrus on 4-kandilise põhiplaaniga, ümbritsetud kahe korruse ulatuses kallereiga s.o. rõdudega. Viimane moodustab ümber tuuliku kotilae s.o. II korruse käsipuudega käigu. Säilinud on kallerei omapärane raudkonstruktsioon, käsipuud hävinud. Kaarjad ukse- ja aknaavad kanditud punase tellisega.  Põhikorpusega on liidetud kaks ühekorruselist viilkatusega ehitist: W-s möldri eluruumid, O-s sepikoda.
(arh. mälestise pass, 1984)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. juba 19.s. algul.
(EA)</span>


source: A
code: 15299
name: Raikküla mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 497
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistliku ehituskunsti paremikku kuuluv, kõrge sokliga ühekorruseline täiskelpkatusega paekivihoone. Peafassaadi keskosa rõhutab imposantne sammasportikus kuue ioonia sambaga ja rikkaliku stukkdekooriga (munavööt, rosetid, pärlnööriga ääristatud rosetikassetid jm.) Tagafassaadi eenduv keskrisaliit, mida kroonib palmettfriisiga kaunistatud kolmnurkfrontoon, avardab saali. Selle ees neobarokne betoonbalustraad. Põhiplaanis domineeris keskne ballisaal rikkaliku stukkdekooriga (uste kohal raskepärased pealmikud, akantuskonsoolid, maalitud suprapordid, lael lai stukkfriis, rosetid jm.) Saal ja ovaalsalong selle N-küljel kahe paari joonia sammastega, rikkalikult kujundatud laekarniisiga ning valgest marmorist nikerdatud kauni kaminaga. (EA) </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Raikküla mõisa kohta pärineb esimene kirjalik teade 1469. aastast. 1784. aastal läks Raikküla  K. F. von Staalile. 1823. aastal ostis mõisa Vene rahandusminister krahv Kankrin, kes pärandas mõisa oma tütrele ja tema abikaasale, Kuramaalt pärit kuulusale loodusteadlasele, haridus- ja poliitikategelasele A. von Keyserlingile.  Viimane omanik oli Alexander Keyserlingi pojapoeg filosoof Hermann Keyserling, kellele mõis kuulus kuni 1919. aasta maareformini. 
Vana peahoone ehitati ümber peale 1804 a., kuid hävis tulekahjus 1817, taastati 1819-20. ehit. meister Oebergi juhatusel. Praegune ehitis pärineb 19.s. I v.  Suuremad ümberehitused ka 1887.a., mil puittrepp asendati paekivist terrassiga.  1920.a. mõisa võõrandamise järgselt paigutati  sinna lastekodu. 1958 alates eriinternaatkool. 1960 toimus suur tulekahju, sellest ajast hooletuses.</span>


source: A
code: 15300
name: Raikküla mõisa park ja allee
type: ehitismälestis
alt_id: 497
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park (3,7 ha)on sümmeetrilise ülesehitusega, kus peahoone asub pargi keskel risti pargi keskteljega.
Park rajati algselt neljaosalisena - esiväljak, peahoone tagune pargiala, ehisaed koos kiviktaimlaga ning mõisasüdamest eemale jääv parkmets. 
Ringteega piiratud regulaarset esiväljakut ilmestavad väljaku külgedel sirguvad püramiidjad elupuud. Esiväljaku lõunapoolsele küljele koondatud kõrvalhoonete ansamblit eraldab väljakust kitsas üksikpuude ja põõsareaga haljastusala.
Kiviktaimlas asub Keyserlingide perekonnale püstitatud mälestuskivi. 
Peahoone taha jääb avar tagaväljak, millele järgneb vabakujuline puistu. Tagaväljak on piiratud poolkaarja tiheda pärnareaga, mida poolitab peahoone tagafassaadilt kulgev vahtra puiestee. Vahtraridu on hiljuti ka täiendatud noorte puudega. Vahtraallee jätkuks on parki ääristav ringtee, mida palistavad pärnad, jalakad, saared, kased. Peahoone taguse pargiosa piiriks on kohati lagunenud ja põõsastesse kasvanud kivitara. Mõisasüdamest eemale (1,5 km) rajati looduslikust puistust kujundatud parkmets koos Keyserlingide perekonnakalmistuga. Rapla-Järvakandi maanteelt suundub mõisasüdamesse pikk vahtra-pärna-kase allee. Möödunud aegadel oli sellel ka topeltrida. (pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Raikküla mõisaparki hakati rajama 19. sajandi alguses, mil mõisavalitsejaks oli von Staalid. 1881. aastal rajas Keyserling Raikküla mõisa parki esimese Eesti kiviktaimla.
Säilinud ka mõisasüdame kaart 1878. aastast.</span>


source: A
code: 15301
name: Raikküla mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: 498
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>
Pikk, ühekordne kelpkatusega krohvitud paekivihoone. Esifassaad rõhutatud kolmnurkfrontoonina. Kitsalt üleulatuvad räästakarniisid. Vintskapid ja suured aknad hilisemad ning ümberehitatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Valitsejamaja asub ringtee ääres paremal küljel moodustades vastas asuva ait-kuivati ja peahoonega keskel ilusa ansambli osa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. I v.</span>


source: A
code: 15302
name: Raikküla mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: 498
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne, kaaristuga ulualusega krohvitud paekivihoone, kaetud kelpkatusega. Esifassaad keskelt kolmnurkfrontooniga. Sokkelkorruse osas võlvitud. selle ulualuseni kulgeb pandusena kavandatud ülessõidutee. Aida parempoolsele otsale on 19.s. lõpul lisatud kuivati.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. I v.</span>


source: A
code: 15303
name: Raikküla mõisa tall
type: ehitismälestis
alt_id: 498
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne krohvitud paekivihoone, eterniit viilkatusega. Aknad eri suurusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. I v.</span>


source: A
code: 15304
name: Raikküla mõisa küün-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: 498
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk ühekordne krohvitud paekivihoone, viilkatusega, katteks eterniit. Läänepoolses otsas kus mõisa ajal oli tõllakuur on säilinud sama maht, sissepääsuks tõllakuuri on säilinud on kolm suurt kahepoolset ust. Küüni osa ümber ehitatud elamuks.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Piirkonna arhitektuurselt huvipakkuv ja terviklik klassitsistlik mõisaansambel.
Tall-tõllakuur asub peahoonele orienteeritud allee ääres peale sepikoda, majandushoonete alas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. I v. samaaegselt teiste kõrvalhoonetega.</span>


source: A
code: 15305
name: Raikküla mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
alt_id: 498
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Raikküla mõisa jääkelder on tüüpiline jääkelder, kus keldrisse minnes on esiteks eesruum, selle taga keskel asub ümara lõpmikuga jääruum ja eesruumist kahele poole hargneb jääruumi kaarena ümbritsev hoidiste koridor. Seinad ja võlvid on paekivist, lamedat katust katab eterniit. Hoonet kasutavad kohalikud elanikud juurvilja hoidmiseks. Hoone kohta on meie arhiivis põhiplaan.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s.</span>


source: A
code: 15306
name: Raikküla mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
alt_id: 498
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike krohvitud maakivi + paekiviehitis. Piibersaba + S-kivi katus. Kasutatakse elamuna. Sees sepaääs.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s.</span>


source: A
code: 15307
name: Kabala mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne, kellerdatud, massiivsete proportsioonidega kivihoone, kaetud seintest pea kaks korda kõrgema kelpkatusega. Räästad kitsalt üleulatuvad, sarikakannad kujundatud. Aknad paiknevad kõikides külgedes ebaühtlaste vahedega. Akna avad pealt ümarkaarsed.  Esifassaadi keskel väike eesruum, kaetud viilkatusega.Hoone läänepoolse sissepääsu ees väike palkon. Hoone keskel on jälgi Eesti ühest ruumikamast mantelkorstnast, mille sisemõõtmed on ligikaudu 4x6 meetrit (praegu kasutusel koridori osana.)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esmateated Kabala (Kappel) mõisa kohta pärinevad 1469. aastast.  16.-17. sajandil kuulus mõis von Hastferite ja von Krusensternide suguvõsadele. 1797. aastal omandas mõisa  Kehtna tollane omanik Frommhold von Vietinghoff. Viimaseks baltisakstest mõisahärraks oli Otto v. Lilienfeldt, kes omandas mõisa 1902. a. 1920. aastal toimunud maareformi käigus mõis võõrandati. 
Aastatel 1923-1970 asus Kabala mõisa härrastemajas Kabala kool, praegu tegutseb majas Raikküla Vallavalitsus.
Varaklassitsistlikus stiilis härrastemaja valmis ilmselt 1774. aastal. Väike eeskoda ning kaaraknad pärinevad 1860test aastate ümberehitusest. </span>


source: A
code: 15308
name: Kabala mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kabala suurest metsapargist, mis hõlmas nii paisjärve kaldaid, kui ümbruskaudseid  metsaalasid, on säilinud vaid  väike (ca 2ha) peahoone lähiümbruse pargiosa. 
Esiväljak on kitsas ja pikk, selle haljastus pärineb  kodanlikust ajas või on veelgi noorem. Esiväljak on piiratud kõrgemate puude ja põõsagruppidega, osaliselt ka kõrvalhoonetega. 
Peahoone tagune pargiosa laskub terrassidena Konuvere jõeni. Esialgse planeeringu järgi rajati maja taha muruplats iluaiaga, mida hobuserauakujuliselt ümbritsesid pärnaalleed. Praeguseks on see pargiosa metsistunud ja pärnaallee enamuses hävinud. Lisaks kodumaistele puuliikidele ilmestavad seda pargiosas ka mitmeid võõrpuuliigid.
Läänest piirab parki kivimüür, millele lisandub pärnaallee. Allee kulgeb ka pargi idapiiril ning Kabala mõisa juurde toova maantee ääres. Kabala-Kuusiku maantee ääres märgistavad parki sissesõitu väravapostid. 
Pargist itta jääb maakivimüüriga piiratud ala, kus oli mõisa puuviljaaed. Kunagi asusid siin lillemaja ning triiphooned, viimases kasvatati näiteks ka ananasse ja viinamarju. Praeguseks on aiamajad ning kasvuhooned hävinud.
Maantee ääres, osaliselt juba kivimüüri kasvanud, sirgub võimas tamm. See on üks maakonna võimsamaid tammesid, mille ümbermõõt on 5,2 m ja kõrgus 24 m 
Peamise pargipuistu moodustavad vaher, jalakas, saar, pärn. Esineb ka hõbepaju, toomingat ja mõningaid introdutsente.
(pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärast varaklassitsitlikus stiilis härrastemaja valmimist 1774 rajati ka park, sellest ajast on alles osaliselt fragmendid pärnaalleedest. Regulaarstiilis park on rekonstrueeritud vabakujuliseks 19.s. keskel, suuremate ümberehitustööde perioodil.</span>


source: A
code: 15309
name: Kabala mõisa piirdemüürid
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maantee ääres ja ka pargis on  madal paekivipiire, enamuses kuivladu, sees vähe  maakivi. Mõisa ette viiva tee juures massiivsed krohvimata paekivist väravapostid, pealt kergelt püramiidsed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandil.</span>


source: A
code: 15310
name: Kabala mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, kaheosaline krohvitud paekivihoone (vanem osa madalam), mis kaetud viilkatusega. Otsaviil püstlaudisega. Katusel üleulatuvad räästad ja kujundatud sarikajalad. Vanema aidaosa esifassaad laialt ulualusega, mille ees 5 arkaadiga kaaristu. Avade vahed võrdlemisi laiad, avad ise kõrge kaarega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpul, kuivati 1905.</span>


source: A
code: 15311
name: Kabala mõisa kelder
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tüüpiline jääkelder mis on tagaseina kaares toestuseks kinni laotud,keskel koht jää panekuks, ees väike koda. Kelder kaetud pritskrohviga, paekivist. Ehitis on  viilkatusega, selle viilus astmeline lai karniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi keskpaiku.</span>


source: A
code: 15312
name: Kabala mõisa meierei
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Meierei on suur paekivihoone millele on hiljem juurde ehitatud puidust ärklikorrus. Kolhoosi ajal oli seal 3 korterit ja ka allkorrusel üks korter. Hoone idaosas on maapealne kelder/sahver sissepääsudega nii hoone seest kui väljast. Meierei jõuallikaks oli püstaurukatel mis hiljem, kolhoosi ajal vahetati välja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel. 20.sajandi kolmekümnendatel aastatel on hoonele tehtud juurdeehitust: hoone lõunapoolsele küljele on peale ehitatud teine korrus meieri jt tööliste korteriteks, madal korsten on asendatud uue, punastest tellistest kõrge korstnaga. Kabalas on 20 saj. kahekümnendatest aastatest alates tegutsenud piimaühistu. Peale II Maailmasõda tegutses meierei edasi. 1980-tel aastatel kasutas kohalik kolhoos hoonet piima vastuvõtupunktina kuhu toodi piima 6 lüpsifarmist. Osa sisseseadest viidi Rapla Piimakonbinaati, aurukatel viidi majandi teistele aurutarvikutele kasutuseks kahekümnenda sajandi lõpukümnendil.</span>


source: A
code: 15313
name: Kabala mõisa karjalaut
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sisehoovi kolmelt küljelt sulgev liidetud ehitis. Selles olid laudahooned, söödaköögid ja eluruumid töölistele. Hooned on krohvitud paekiviehitused, mida katab ühine viilkatus, elamukorpusel teistest kõrgem. Katusekatendiks oli laast.  Esineb erinevaid  avasid, nelinurksete ja uste kõrval on ühes otsviilus segmentpetik nelinurkse aknaga, teisel otsviilul rombikujuline aken, on ka üks teravkaarne suurem uks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hooned võivad olla püstitatud eriaegadel, enamuses küll 19.s. II p.</span>


source: A
code: 15314
name: Kabala mõisa kaev
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaev on suur, pealt ahenev peakivist voodriga ca 3 meetrise läbimööduga maapinnal, 4-5 meetrit sügav ehitis. Olnud kasutusel mõisa ajal ja hiljemgi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud tõenäoliselt 18.sajandi II poolel.</span>


source: A
code: 15315
name: Kabala mõisa vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suuremas osas ühekorruseline, möldri eluruumide osas väljaehitatud katusekorrusega krohvitud kivihoone, kaetud viilkatusega. Väljaehitused teisel korrusel ja vintskapid puidust. Liigendatud, koosneb mitmest eri  korpusest(nn. veskikojast ja möldriruumidest), osa juurdeehitusi hilisemad. On säilinud toredad tiheda 20- ja  30- ruudujaotusega aknad. Jahvatusseadmed veskikojas käivitas turbiin. Sisseseade olemas.Töötab villaveskina.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandil.Esimene kirjalik teade veski kohta on aastast 1874 kui mõisa vesiveskis töötas sulane kes elas kohapeal. 1909. aastal tehti suurem ümberehitus mille kohta täpsemad andmed puuduvad. Peale Otto von Lilenfeldi lahkumist 1919.aastal anti kogu mõisa vara üle Eesti Põllumajandusministeeriumile. Veskis hakkasid töötama rentnikud. 1932.aastal ostis veski koha Otto Timberg ja uus peremees ehitas hoonet suuremaks, veski töötas nii vilja - kui villaveskina.  Sellisena on ta säilinud tänaseni. 1993.aastal hooned tagastati endise omaniku järglastele ja sellest ajast kuulub veski perekond Pettaile.</span>


source: A
code: 15316
name: Kabala mõisa vesiveski tamm
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahe-sildeline raudbetoonist ehitis, on 18 meetrit pikk ja 2,5 meetrit lai.Palgid kaetud laudisega.Sillal puidust piire. Veetaset reguleerivad puidust ja metallist lüüsid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Sild asub mõisa villaveski vahetus läheduses moodustades ühtse kompleksi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandil, rekonstrueeritud 20.sajandil. Oli kasutusel hobuveokite ja jalakäijate sillana. Viimane remont oli 1987-aastal kui rüsijää silla lõhkus.Vesiväravad tõsteti vajadusel ülesse käsimehhanismiga.</span>


source: A
code: 15317
name: Rapla kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suursugune uusromaani stiilis kirik, pühitsetud Maarja Magdaleenale. Tahutud paasist, W-fassaadis kahe kõrge telkkiiver torniga (h 43m). Peaportaalil on vimpergi meenutav ülaosa, külgfassaade rütmistavad tugipiilarid, mille vahel kaks rida 3- ja 2-kaupa rühmitatud kaaraknaid; polügonaalset apsiidi ümbritseb kabelipärga meenutav madal hooneplokk, milles on abiruumid. Eksterjööris on oluline osa raiddekooril - kaarfriisid, aknapiirded jms. Interjööris on II korruse kõrgusel nii külgedel kui ka oreli juures väärid, pikihoonet katab võlvkaarte vahele ehitatud laudlagi. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene Rapla kirik oli ühelööviline piklik hoone, ehitatud tõenäoliselt 13 sajandi II poolel.  Pöhjasöjas põles kirikuhoone müürideni maha. 1738 aastal toimus hoone pöhjalik renoveerimine. Praegune kirik ehit. 1899 - 1901, projekti autoriks oli R.-M. v. Engelhardt, arhitektiks  Fr. A. v. Howen, kes esialgset projekti tugevasti muutis, ehit. meister K.R.Waldes; on Eesti maakirikute hulgas suurimaid.
(EA, Raplamaa kirikud)

 

 
</span>


source: A
code: 15318
name: Rapla kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaed on ümbritsetud umbes 1 meetri kõrguse paekivist sidusmüüriga, mis on pealt kaetud paeplaatidega. Müür on kohalikust Raikküla lademest murtud paekivist. Müüris on neli ava, millest silmatorkavamad on ida- ja lõunavärav. Kirikuaia lääneküljel on paeplokkidest väravapostidega kahe poolega sepisvärav. Sarnane värav on kirikuaia lõunaküljel. Väravapostid tipnevad tornidega, mis on kaetud plekiga, mille tipus sepis. Idaküljel kagunurgas on peaplokkidest postide ja sepisvorega jagvärav, mille postide tipud on viilukujulised ja kaetud pealt plekiga. Kirikuaia põhjaküljel on silikaattellistest postidega sepisest jalgvärav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirikuaed on rajatud tõenäoliselt üheaegselt 13. sajandi teisel poolel ehitatud kirikuga. Vana kiriku asemel valmis aastatel 1899-1901 arhitektide Rudolf von Engelhardti (1857–1913) ja Arhitekt Friedrich Axel von Howeni (1845-1911) projekti järgi uus kirik. Piirdemüürid koos väravatega pärinevad tõenäoliselt 19. sajandist ja 20. sajandi algusest. Kirikuaia lõunaküljel piirdemüüris paikneva värava tornilaadsed väravapostid on valminud üheaegselt uue kirikuga. Kirikukihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on Kirchspiel Rappel in Harrien.</span>


source: A
code: 15319
name: Rapla pastoraadi peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvitud kivihoone, pealt viilkatusega. Avad lihtsad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 15320
name: Rapla kivisild
type: ehitismälestis
alt_id: 485
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rapla kivisild on 27,5 m pikk ja 8m lai ning kulgeb Rapla linnasüdames kiriku vahetus läheduses üle Konuvere jõe. Sild on laotud paekivist, jäämurdjate ninad graniidist. Kaks sillaava on laotud ümarvõlvidena, nende kandadel on markeeritud abakus. Mõlemal pool silda on jalakäijate sillad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Sild asub Rapla kirikust linna keskmesse viival teel, kirikust ca 40m.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tänasel kohal on sillast teateid juba 17. ja 18. sajandist. Praegune sild on ehitatud 1916. aastal.</span>


source: A
code: 15321
name: Pangahoone Raplas Tallinna t.12
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2- ja keskosas 3-korruseline krohvitud fassaadiga kivist ärihoone on ehitatud funktsionalistlikus stiilis, art deco´like ja uusklassitsistlike elementidega. Hoone paikneb linna keskse liiklussõlme ääres esifassaadiga Tallinna maantee poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt, kahel pool peasissekäiku. Algsed puidust avatäited on 2000. aastatel välja vahetatud. Hoone on üldjoontes sümmeetrilise ülesehitusega, kuid mahtude paigutuse ja plaanilahenduse poolest liigendatud. Vastukaaluks rahulikumas võtmes peafassaadile on hoovifassaad oluliselt eklektilisem ning selle kujunduses on kasutatud kaaremotiivi ja erinevaid aknakujusid. Esifassaadi keskteljel paikneva peasissekäigu ees on säilinud algne välisuks. Piirded ja väravad on kujundatud hoonega ühtses stiilis. Pangahoone esimesel korrusel asusid äriruumid, teisele korrusele jäid pangaruumid ja kolmandale ametikorterid. Algsetest interjööridetailidest on säilinud osad siseuksed ja ahjud, mis on restaureeritud. Hoone eksterjööris on muudetud esifassaadil asuvate sissepääsude ees paiknevate treppide lahendust. Linnaruumis asub pangahoone Rapla keskväljaku ääres, üle jõe viiva kivisilla ning kiriku läheduses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pangahoone on ehitatud 1930. aastate alguses. Rapla Ühispanga pidulik avamine oli 1932. aasta juulis. Hoone projekti autoriks on eesti esimene kutseline arhitekt Karl Burman. Lisaks oli projekteerimisel ja tööjooniste valmistamisel abiks arhitekt Nikolai Kusmin.</span>


source: A
code: 15322
name: Elamu-ärihoone Raplas Tallinna mnt. 23
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>3-korruseline, juugendlikus võtmes, kelpkatusega, rõhtlaudisega kaetud fassaadiga puidust elu- ja ärihoone, mis paikneb peatänava ääres. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited olid algselt puidust, kuid on vahetatud välja plastiku vastu. Esifassaadil domineerivad kaks teise korruse tasandil paiknevat massiivset erkerit. Nende vahele jääb kolmanda korruse tasandil katusepinnast esile kerkiv lai ümarakendega kaunistatud viiluväli. Hoone katusemaastikul annavad tooni historitsistlikus võtmes teravatipulised tornikesed. Väiksem erker on ka hoone lõunafassaadi. Tagafassaadi keskmes paikneb suurem trepikojamaht. Hoone siseruumes on tehtud suuremahulisi ümberehitusi. 3-korruselise elu- ja ärihoonega liitub põhjaküljel varasem tsaariaegset tüüpprojekti järgiva fassaadilahendusega keskse kolmnurkviiluga pisem 2-korruseline hoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud tõenäoliselt 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 15323
name: Alu mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kindlust meenutava kivihoone on liigendatud fassaadidega, ühel küljel asub nelja korrusega neljatahuline torn. Torni ja trepikoja vahelises nurgas paiknes varem väike rõdu. Askeetlikku üldmõju rõhutavad krohvirustika, saali teravkaarsed aknad, mašikuliide ja nurgatornikestega karniis. Hoone siseruumid on kujundatud valdavalt järel järelklassitsistlikus stiilis. Hästi proportsioneeritud, kuid dekoorilt kuivavõitu saali kõrval kerkib esile suur ovaalse põhiplaaniga läbi kahe korruse ulatuv vestibüül. Kanneleeritud pilastritega liigendatud ruumi seinad on maalitud Pompeji-laadis, pidulikku üldmõju toonitavad väärispuidust avar lahtine trepp, skulptuurinišid ja tuulekoja ažuurne vahesein.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Alu mõisa rajati 1456. aastal.  
16. sajandi lõpus kuulus mõisakoht Otto Üxküllile. Alu järgmiste omanike nimistusse kuuluvad Wrangellide perekond, H. D. Rosen (omandas mõisa 1705. a.), B. H. Bistram,  Bernd Heinrich v. Tiesenhausen (1747.a.). Tiesenhausenite perekonnale kuulus mõisakompleks kuni 1828. aastani, mil P. v. Tiesenhausen loovutas selle Keiserlikule Udellide Ametkonnale  
1858. aastal ostis mõisa Otto von Lilienfeldt, kelle perekonnale kuulus Alu järgnevad neli põlvkonda. Otto v. Lilienfeldti valitsemisajal kerkis uhke keskaegset kindlust meenutav mõisahoone.
Pärast mõisate võõrandamist 1923. aastal hakkas mõisahoones tegutsema Alu algkool. 1982. aastal muudeti viimane lasteaed-algkooliks. 1999. aastal ostis mõisahoone Kaitseliit, hoone renoveeriti ning siia asutati Kaitseliidu kool.
1862. aastal F. W. P. Alischi projekti järgi alustatud Alu mõisahoone valmis 1875. aastal. Kuna vahepeal sai hoone ehitusmeistriks F. Modi, siis viimase äranägemise järgi algset projekti veidi muudeti.</span>


source: A
code: 15324
name: Alu mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suure, ca 12 ha, vabakujulise planeeringuga Alu pargi puhul on hästi märgatav traditsiooniline pargipuistu kompositsioon: keskosa lagedate alade ja hõreda puistuga, äärealad tiheda pargipuistuga.  
Pargi võib jagada kaheks osaks, mida teineteisest eraldab parki ida-lääne suunas läbiv tee. Esimese osa moodustab peahoone lähim ümbrus, teise osa aga parki poolitavast tees lõunasse jääv pargiala.  

Pargi põhjaosas paiknev mõisa peahoone jääb muust pargist veidi kõrgemale. Peahoone ette jääb väike esiväljak, mida ääristavad pügatud hekk, puud ja põõsad. Suur tagaväljak lõpeb kuusereaga. Tagaväljakule järgnevat pargipuistut ilmestavad väikesed tiigid, pügatud põõsahekid, puudegrupid ja üksikpuud, jalgrajad, istepinkidega puhkekohad ja palliplats. Siin-seal peahoone taga võib märgata vanu kände, mis annavad tunnistust kunagisest puude paigutusest. Samuti võib leida ka pargi uuendamiseks istutatud noori puid (kuused, lehised, tammed). Peahoone taga on mõisaaegadel olnud väike terrassaed.
Lõunapoolsest pargiosast hõlmab enamiku alast tiikidesüsteem. Tiike varustab veega Nihu oja. Lookleva kaldajoonega veesilmadest kaks jäävad pargi lääneserva, nende vastas üle tee asub aga kõige suurem kolme saarega tiik. Saared on puude kaetud, suurimale neist viivad kaarjad sillad. Idast ja lõunast ümbritseb suurt tiiki tihe pargipuistu, mille koosseisus võib leida nii kodumaiseid leht- ja okaspuid kui ka eksoote. Ka seda pargiosa on uuendatud noorte puudega. 
Alu park on keskmise liigirikkusega. Enamiku moodustavad kodumaised puud-põõsad: kuused, männid, kased, haavad, lepad, pärnad, vahtrad, tammed, saared, kuslapuud, sarapuud, toomingad, pihlakad jt. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisapark on rajatud 19. sajandi III veerandist kuni 20. sajandi alguseni
Pargi uuendamiseks ja rekonstrueerimiseks on koostatud mitmeid projekte. On teada, et 1959. aastal viidi läbi tiikide puhastamine ja suurem pargi korrastamine (Tamm, 1972). 1967. aasta sügistormis sai mõisapark tugevasti kannatada, kokku hävis 96 puud (Tamm, 1972). 
1975. aastal  koostas Kaarepere ST Haljastusgrupp pargi rekonstrueerimisprojekti (autor Ü. Sokk). Küllaltki suures ulatuses viidi projekt ka läbi. Tööde käigus teostati kujundusraie, istutati  põhiliselt kodumaiseid tammesid, vahtraid, kuuski, rajati teedevõrk </span>


source: A
code: 15325
name: Alu mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, õhukese krohvikattega paekivihoone. Kaetud viilkatusega, millel laialt üleulatuvad räästad. Hoone seinapind on esifassaadis liigendatud kõrgete teravkaareliste petikutega ja kalasabamustris laudisega ustega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1884.</span>


source: A
code: 15326
name: Hagudi mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline paekivist barokkstiilis härrastemaja. Hoone on kõrge kelpkatusega. Pidulikku esikülge ilmestas lopsakas stukkdekoor, nurkades flanseerisid ümarad ärkeltornid. Ümberehitatuna liigendasid esifassaadi kolmnurkfrontooniga risaliidid. Ümarkaarse peasissepääsu tõstis esile 20.s. algusest pärinev betoonrõdu, selle kohal Krusensternide aadlivappidega raidplaat. Hoone põhiplaan oli telgsümmeetriline. Saal ja teised anfilaadsed ruumid asusid II korrusel.(EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis rajati 1649. Pikemat aega kuni riigistamiseni kuulus von Krusensternidele. Siin sündis kuulus  ümbermaailmasõitja Adam Johann von Krusenstern (1770-1824).
Härrastemaja valmis 18.s. keskpaiku. 18.s. IV v. ehitati barokne hoone ümber varaklassitsistlikuks. Mõis põletati 1905.aastal. 1960 a-test tühi, enne oli kasutusel kolhoosi kontorina ja korteritena. Uus katus valmis 20 sajandi 90-ndatel.</span>


source: A
code: 15327
name: Hagudi mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, massiivsete proportsioonidega krohvitud  paekivihoone, kaetud poolkelpkatusega. Räästad on väga kitsalt üleulatuvad. Hoone esifassaadi keskel on 3 arkaadiga kaaristut sügava ulualuse ees. Kaared kõrged ja laiad, toetudes kandadega ümaratele, saledatele sammastele. Säilinud barokne kalasabamustris laudisega  uks kaaristu all. 
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ait on ehitatud 18.sajandi lõpul, kuivati on sisse ehitatud 19.sajandi lõpul.</span>


source: A
code: 15328
name: Hagudi mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisa tall-tõllakuur oli krohvitud paekivihoone mis oli  kaetud poolkelpkatusega. Esifassaadis aidaga oli samalaadne kaaristuga ulualune.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.sajandi lõpul, ümber ehitatud 19.sajandi lõpul.Hoone on hävinenud, alles osa varemetest.</span>


source: A
code: 15329
name: Kuusiku mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>18.s. IV v. ehitatud põhiosas ühekorruseline mansardkatusega puidust peahoonet on hiljem korduvalt rekonstrueeritud. Esifassaad on klassitsistlik, katusepinda lõikub 2-korruseline kolmnurkfrontooniga keskrisaliit, ebaharilik on sissepääsude paiknemine tiibadel. Aknaid ja lünetikujulise valgmikuga ukseavasid rõhutavad laudpiirded. Tagafassaadil on neogooti stiilis veranda. Saalis on säilinud varaklassitsistlik stukkdekoor ja krateerimismotiiviga reljeefkividest pottahi. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kuusiku (Saage) on iidne mõisakoht, esimesed teated pärinevad juba 1467. aastast  
15. sajandi lõpust kuulus mõis Wrangellide perekonnale. G. G. Hastferist sai mõisahärra 1714. aasta paiku. Kuusiku tuntumateks omanikeks on aga Lilienfeldt’id, kes omandasid mõisa 1820. aastal
1924. aastal asutati Kuusiku mõisahoonesse Riigi Põllutöö Katsejaam. Põllumajandusteadustega tegeleti siin üsna pikka aega. 1940. aastal, seoses sõjaväebaasi ja lennuvälja väljaehitamisega Kuusikule, kasutati mõisahoonet vene lendurite elamuna (Sakk, 2002). 
Praegu asub peahoones lasteaed.
Härrastemaja on põhiosas ehit. 18.s. IV v. Hiljem korduvalt rekonstrueeritud.</span>


source: A
code: 15330
name: Kuusiku mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuusiku mõisa park on rajatud ulatuslikule alale (18 ha) Vigala jõe paremale kaldale. Jõgi on selles osas üles paisutatud ja kannab Altveski paisjärve nime.
Esiväljak on ristkülikukujuline hoonetega piiratud ala, mida ümbritsevad teed ja läbivad rohtunud jalgrajad. Väljaku poolitab kaheks osaks seda risti läbiv põõsarida. Peahoone esist ala liigestavad ka puudegrupid ning üksikpuud.  Esiväljakule ja peahoone keskteljele suundub maanteelt pikk kaherealine allee. 
Peahoone tagafassaad on suunatud jõele. Kunagi avatud vaade jõele ja jõesaartele on tänaseks kõrgete puudega varjatud. 
Lääne ja edela suunas laiuv parkmets on kuuseenamusega looduslik puistu, kuhu on istutatud ka eksootliike. Esiväljakust eraldab parkmetsa endine mõisa puuviljaaed, kus praegu on väike kooliaed ja laste mänguväljak. Parkmetsas vahelduvad tihedad puistud pargilagendikega. Välude äärtel on puud paigutatud kontrastselt kask-kuusk-nulg. Siia on rajatud ka palliplatsid, lõkkekoht, tantsu- ja kiigeplats. 
Reljeef on pargis üldiselt tasane. Metsapargi idapiiril on kaks tiiki, mis rajati parki juba 19. sajandi lõpul. Tiigid on omavahel ja jõega ühenduses kanalite kaudu.  Ida-lääne suunas läbib parkmetsa sirge puiestee. Puiesteed ilmestavad ka väikesed sillad.(Pargiankeet, 2002)

</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park rajatud kolmeosalisena. Kõige vanem on 19. sajandi I poolel rajatud peahoone ette jääv pargiosa regulaarse esiväljaku ja puiesteega. Teise osa moodustas peahoone tagune kaunite treppidega jõele toetuv terrassaed, rajatud ilmselt umbes samal perioodil. Jõgi ühendas seda osa kolmanda pargiosaga, mille moodustas vabakujulise teedevõrguga looduslik parkmets koos tiikidega, rajatud 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 15331
name: Kuusiku mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Fassaadilahenduselt varaklassitsistlik. Barokse telgsümmeetrilise põhiplaaniga ühekordne krohvitud kivihoone on kogu ulatuses kellerdatud. Hoonet katab poolkelpkatus. Hoone esifassaadi keskel on kergelt eenduv lai keskrisaliit, mille pind on rusteeritud. Risaliiti katab madal atikalaadne frontoon. Aknad piiratud krohviääristusega. Keldriaknad enamuses petikutena.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18.s. IV v.</span>


source: A
code: 15332
name: Kuusiku mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ilmekas, klassitsistlik, suur krohvitud kivihoone, mis on kaetud poolkelpkatusega. Katusekorrusel väiksed  vintskapid. Keskosa tõstab esile kolmnurkfrontooniga keskrisaliit, mille viiluväljas väike aken. Risaliitide vahel kõrged krohviääristega petikaknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18.s. Lõpul.</span>


source: A
code: 15333
name: Kuusiku mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ilmekas, klassitsistlik, suur krohvitud kivihoone, mis on kaetud poolkelpkatusega. Fassaadid liigendatud pilastritega ning kesk- ja külgrisaliitidega, mille pinnad on rusteeritud. Keskosa tõstab esile kolmnurkfrontooniga keskrisaliit, mille viiluväljas väike ümaraken. Risaliitide vahel kõrged krohviääristega petikaknad.  
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18.s. lõpul.</span>


source: A
code: 15334
name: Kuusiku mõisa tärklisevabrik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, kahekordne, viilkatusega krohvitud kivihoone. Peasissepääs  vasakult nurgalt markeeritult krohviraamistusega. Fassaadi jaotavad neljaks ühesuguse akende ja kaaruksega osaks. Esi- ja otsafassaade  ilmestavad  pilastrid. Ülakorruse aknad pealt kergelt kaarjad, alumised neljakandilised. Tärklisevabriku hoonele liitub L -kujulise juurdeehitusena I korruseline end. juustukoja  ehitis. Hoonetiiva puidust juurdeehitis on hilisem.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1774, hiljem ümberehit. eluhooneks.</span>


source: A
code: 15335
name: Kuusiku mõisa karjakastell
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikad krohvitud viilkatusega paekivist hooned mis  moodustavad suure suletud sisehooviga ruudu ehk kastelli. 20.s. I poolel on kastelli rekonstrueeritud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18.s. lõpul. 1927 ulatuslikult rekonstrueeritud.</span>


source: A
code: 15336
name: Kuusiku mõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud paekivimaja, kõrge kelpkatusega. Hoovipoolsel küljel hilisem puidust ja tellistest veranda. Hoones suur kinniehitatud mantelkorsten.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18. s. algul.</span>


source: A
code: 15337
name: Kuusiku mõisa tall
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, krohvitud kivihoone, kaetud viilkatusega. Avad markeeritud krohviraamistustega. Pikifassaadi väiksed neljakandilised aknad vaheldumisi väikeste ümarkaarsete akendega. Otsaviilus 2 suur sissepääsu väravat. Hoone on kasutusel laudana.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18.s. lõpul.</span>


source: A
code: 15338
name: Kuusiku mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur ja liigendatud kõrgetasemelise müüritehnikaga krohvimata kiviehitus, millel põhikorpus on ühekordne keskele ehitatud kahekordse kõrge masinasaaliga. hoone osi katavad viilkatused.  Põhikorpuse kahekordne osa eendub kergelt esifassaadis, katus on põhihoonele risti. Avad erisuurusega, enamuses pealt kerge kaarega. Korsten kõrge, neljatahuline, kõrgel soklil. Ülaservas profileeritud karniis, vahekarniis ka soklil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1889.</span>


source: A
code: 15339
name: Kuusiku mõisa masinarehi
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>L- kujulise põhiplaaniga krohvitud kivimaja. Kaetud kõrge viilkatusega. Avad lihtsad, väikse ruudujaotusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. II poolel</span>


source: A
code: 15340
name: Kuusiku mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, ühekordne krohvitud poolkelpkatusega kivihoone. Esifassaadi keskel suured kahepoolega uksed, kahel pool 2 akent. Räästaääres karniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 15341
name: Kuusiku mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ilus krohvimata paekiviehitis. Pealt muldkattega. Otsaviilu ukse silluste alt kaarjas ja püstkividega markeeritud. Siseruum võlvitud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s.</span>


source: A
code: 15342
name: Kuusiku mõisa piirdemüürid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakividest kivimüür, piirab end. rohtaeda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. algul.</span>


source: A
code: 15343
name: Kuusiku mõisa "Munga aida" kelder
type: ehitismälestis
alt_id: 499
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paksude paekivi seintega, krohvitud ehitis. Vanema (idapoolse) ruumi alla jäi võlvitud paekivi kelder. Keldrit kasutati juurvilja hoidmiseks, kabeliehitust aidana. Praeguseks säilinud vaid võlvitud kelder.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärimuse kohaselt asus Kuusiku mõisas keskajal klooster. 20.s. algupoolel oli müüride vahel väike kabel(?) - (J.Jung).Hoone olnud paksude paekivi seintega, krohvitud, ehitatud kahes järgus,(mõõtmed 47x32 jalga)Vanema, idapoolse ruumi alla jäi võlvitud paekivi kelder, sellest keldrist viinud avaus maa-alusesse koopasse ja käiku Raikküla suunas. Hiljem olevat avaus kinni müüritud ja keldrit kasutatud juurviljade hoidmiseks.  Aidast ja kloostrist moodustati nimetus "Munga ait".</span>


source: A
code: 15344
name: Kuusiku "Altveski" vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, kõrge soklikorrusega. krohvitud poolkelpkatusega kivihoone.   Aknad erineva suuruse ja kujuga. Räästaääres karniis.  Katusel vintskapid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kuusiku mõisat (Saage) on esmamainitud 1467. aastal, mil ta kuulus von Wrangellidele. Von Wrangellide omandusse jäi ta kuni Põhjasõjani. 18. sajandil oli mõis von Hastferite valduses.
1820. aastal omandas selle Georg von Lilienfeld. Von Lilienfeldide aadliperekonna kätte jäi mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni. Maamõõtja S. Dobermanni andmeil oli 18. sajandi lõpuks mõisas peale nimetatud ettevõtete (tärklisevabrik, viinaköök, vase-, sae- ja jahuveskid) rajatud kõik mõisaansamblile iseloomulikud hooned — hobusetall, kaks aita, karjatall, sepikoda, rehed ja puidust härrastemaja. 20. sajandi algul — mõisate eksisteerimise lõppjärgus oli majanduselu Kuusiku mõisas tavapärastes rööbastes. Töötasid edasi viinavabrik (kus nüüd valmistati ka tärklist), jahu- ja saeveskid. Millal veskihoone Kuusiku jõe alamjooksule rajati, pole täpselt teada. Kindlasti oli see olemas juba 18. sajandil.
Hoonet on laastanud mitmed tulekahjud. Viimane neist toimus 1963. aastal. Ka enne 1947. aastat toimus põleng.
(Mari Loit, 2012, muinsuskaitse eritingimused).</span>


source: A
code: 15345
name: Nõmme kõrtsihoone
type: ehitismälestis
alt_id: 500
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sarnaneb talumajaga. Talli seinad on paekivist, eluosa tahumata rõhtpalkidest, pähikutega ristnurkadega. Ulualuse talastikku toetavad kaks ümarat puitsammast. Aknad olid algselt kuue ruuduga, kõik uksed ja väravad lihtsad, põõnadel püstlaudadest. Kõrtsituppa pääseb läbi ainsa eeskoja esifassaadi keskelt. Vasakule jääb saksakamber, paremale teine kõrtsituba. Teine saksakamber asus taganurgas, sahver ja letiruum kõrtsi otsas. Letiruumist sai läbi kahe tõstandluugi teenindada suurt kõrtsituba ja läbi kolmanda luugi ka nurkmist saksakambrit. Hoone tagaküljel paiknesid kõrtsmiku eluruumid. Talli pääseb läbi ulualuse otsas viltu paiknevate väravate, aga ka otse saksakambrist. Juba algselt olid kõrtsiruumis ahjud. Interjööris olid palkseinad lubjaga valgendatud. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kõrts on märgitud 1796 a. L.A.Mellini atlases. Praegune hoone on rajatud tõen. 19.s. I p. Rekonstrueeriti 20.s. 90-ndatel.</span>


source: A
code: 15346
name: Purila mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Baroki ühe hilisema näitena on peahoone kõrge kelpkatusega 2-korruseline krohvitud kivimaja. Üldkujult  kompaktne ja algselt suhteliselt dekoorivaene. Hoone fassaad on liigendatud kahe järsult eenduva otsarisaliidiga. Peakorrus on alumine, teine on suhteliselt madal mezzaninokorrus. 1930.a-tel lisati rikkalik eklektiliselt mõjuv dekoor: aknapealsed karniisid, laiad krohviraamistused, girlandidega ehispinnad jne. Peauks sarnaneb Tallinna 19.s. alguse tisleritöödega. Vestibüülis on puidust chinoiserievõrega peatrepp, ruumides varaklassitsistlikud tiibuksed. Saalis illusionistlikud seinamaalingud 19.s. algusest (avati 1984). N-tiivas lõpetab anfilaadi väike ümara põhiplaaniga salong. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirjalikes allikates mainitakse Purila mõisa (Purgel) esmakordselt 1513. aastal. Sel ajal olevat mõis kuulunud Pirita kloostrile  1611. aastal oli mõisaomanikuks M. Engelhard. Vene kroonumõisaks sai Purila 1739. aastal. Paarkümmend aastat hiljem ostis mõisa F. Löwen. Mõisaomanik vahetus taas 18. sajandi lõpuaastail, mil mõis läks F. von Helffreichile. Siis ehitatigi 1810 praegune härrastemaja.  Helffreichidele kuulus Purila mõis pikka aega. Alles 1900. aastal tuli mõisa uus omanik - Fr. Maydell. 19 aastat hiljem, seoses maareformi ja maade võõrandamisega, jäid Maydellid Purilast ilma 
Mõisate võõrandamise järel renditi peahoone Maakarja Kasvatuse seltsile, kes rajas Purilasse karjatalitajate kooli 
Peale sõda oli hoone ja pargi valdajaks Eesti Korpus, aastatel 1953-1957 tegutses siin Eesti NSV Ministrite Nõukogu abimajand ning seejärel asus mõisahoones sovhoosikeskus (Rapla rajooni pargid, 1980).

Purila mõis on olnud tihedalt seotud 1858. aastal toimunud Mahtra sõja sündmustega. Sel ajal kuulunud Purila mõis Mahtra omaniku isale (Helffreichid). Siia moodustati karistusekspeditsiooni keskus, kuhu koondati enne Tallinna vanglasse saatmist mässust osa võtnud </span>


source: A
code: 15347
name: Purila mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Endise mõisahoone ette pääseb läbi kaaravaga värava. Peahoone esifassaad on suunatud  nelinurkse kujuga esiväljakule, tagafassaad aga kitsale ehisaiale ja Keila jõele. Algselt oli esiväljak puudeta, rootsi ajal asus siin marjaaed. Esiväljakut olevat kasutatud ka ratsutamiseks ning sellele järgnevat metsaala hobuste kopliks. Veidi hiljem koos mõisahoonete uuendamisega kujundati esiväljakust regulaarstiilis muruväljak, mida ilmestasid radiaalne teedevõrk ja korrapärased puuderead väljaku äärtes. Lai tee esiväljakul on märgata veel tänapäevalgi. Esiväljaku keskel kasvavad aga kuused, lehised ja õunapuud. Ühelt küljelt piirneb väljak kuusereaga, teiselt põõsastikuga.  Peahoone tagune pargiala on kitsas põõsastega ääristatud ala. Esiväljakust eraldab seda kõrge kivimüür, Keila jõest aga sõidutee. Tagaväljakust põhja suunas peahoone kõrval oli jõele paisutatud tiik, mis tänaseks on kinni kasvanud (Rapla rajooni pargid, 1980).
Esiväljakule järgneva metsapargi jagab kaheks tamme-vahtra allee, mis suunas vaate maastikku. Praegu seda liikumissuunana ei kasutata ja on seetõttu võssa kasvanud. Puiesteest põhja poole jääb tihedam metsailmeline pargiosa, lõuna poole aga veidi avatum puistu. Põhiliikideks on siin saar, vaher, tamm, pärn. (Pargiankeet, 2002)
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Regulaarse kujundusega esiväljak  oli kujundatud juba 18.s. lõpul. 19. sajandis II poolel kujundati koplist metsapark, pea- kõrvalhoonete ümbrusesse istutati puudegruppe.</span>


source: A
code: 15348
name: Purila mõisa vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mitmeosaline 1-korruseline, kõrge kivikatendiga viilkatusega krohvitud kivihoone.  Viiluväljas  teravkaarne otsaaken. Sees säilinud osaliselt ka sisustus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1887.</span>


source: A
code: 15349
name: Purila mõisa möldrimaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike krohvitud kivihoone, kaetud poolkelpkatusega. Võrdlemisi suured aknad omavad laiu krohviäärised.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. keskel.</span>


source: A
code: 15350
name: Purila mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega massiivsete proportsioonidega krohvitud kivimaja. Kaetud kelpkatusega, mille räästad kitsalt üleulatuvad. Hoone avad on peal lamekaarsed. (mõisate esialgne inventeerimine, 1977)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18.s. lõpul või 19.s. algul nagu peahoonegi. ( mõisate esialgne ülevaade, 1977).	</span>


source: A
code: 15351
name: Purila mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, varaklassitsistlik, 1-korruseline, krohvitud kivihoone. Kaetud poolkelpkatusega, millel pikalt üleulatuvad räästad, mis toetuvad konsooltaladele. Ühes otsas hilisem 2-kordne otsahoone. ( mõisate esialgne ülevaade, 1977.)	</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. algul.</span>


source: A
code: 15352
name: Purila mõisa karjakastell
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Laudad moodustavad ruudukujulise krohvitud paekivimüüridega suletud hooneploki, milledes kangialused läbikäiguks hoovi. Hooned kaetud kelpkatusega, millel lai astmelise profiiliga räästakarniis, katteks eterniit. ( mõisate esialgne ülevaade, 1977.)	</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. algul.</span>


source: A
code: 15353
name: Purila mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlik, pikk, krohvitud paekivihoone. Kaetud seintest kõrgema eterniit poolkelpkatusega, millede räästad ulatuvad pikalt üle. ( Mõisate esialgne ülevaade, 1977.)	</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. algul.</span>


source: A
code: 15354
name: Seli mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Praegune härrastemaja on valdavalt klassitsistlikus stiilis 2-korruseline krohvitud paekiviehitus, mille põhiosa pärineb barokiajastust, 18.s. II p., tugevasti eenduvad tiibehitused tagafassaadil 19.s. II v. Samal ajal kujundati ka  siseruumid. 19.s. lõpus täiendati hoonet rõdudega, tagafassaadile lisati veranda. Pärast 1905.a. põlengut taastati maja mõnevõrra muudetud kujul. Saali sisekujunduses sai valitsevaks neoklassitsism. Saali naaberruumis on neorenessanss-stiilis kahhelahi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Aegade jooksul on mõisa omanikeks olnud ka T. Wrangell, R. Tiesenhausen (~1641.a.), Hans Wrangell (1643), O. J. Uexküll (1671), Hans Rosen (1688), W. A. Schlippenbach (1696), E. D. Rosen ja Hans Rosen jun (1720), Johann Stenbock (1781) ja Paul Tiesenhausen (1831). Tiesenhausenite suguvõsa kätte jäi mõis kuni võõrandamiseni 1920.a.
1920. aastal asutas Eesti Punase Risti Peavalitsus Seli mõisahoonesse kopsutuberkuloosi sanatooriumi. Viimane töötas majas kuni 1985. aastani, peale seda olid patsientideks sõjaveteranid. 1993. aastast läks hoone Kaitseministeeriumi valdusesse ning hoonet hakati kasutama nõukogude ajal kannatanute, endiste poliitvangide ja vabadusvõitlejate tervisekeskusena.
 Barokkstiilis häärber ehitati 1770ndatel aastatel. Algsest ilmest on tänaseks säilinud aga vähe, kuna vahepeal on hoone ümber ehitatud ja kannatada saanud ka 1905. aasta põletamisel. Näiteks täiendati hoonet 1830. aastal eenduvate tiibehitistega, 19. sajandi lõpus lisati rõdud, ümberehitused toimusid ka nõukogude ajal. </span>


source: A
code: 15355
name: Seli mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega 4,9 ha park on vabakujuline. Põhjas on pargi piiriks kõrge kivimüür, läänes Keila (Atla) jõgi. Kivimüür on säilinud ka endise valitsejamaja juures pargi lõunapiiril.
Oluline osa pargikujunduses on jõel, selle loogetel ja kaldaterrassidel. Algse planeeringu järgi täiendasid vetevõrku jõekäärude vahele kaevatud ühenduskanalid ja tiigid. Näiteks asus üks väike tiik koos paviljoniga mõisaesisel väljakul. Vaated peahoonelt jõele, kaldaterrassile, kanalitele, tiikidele, üle nende võlvuvatele sillakestele ja paadisadamale, olid vapustavad. Kui peahoonesse asutati sanatoorium, aeti tiigid ja peahooneni suundub diagonaalis alleega ääristatud tee. Ovaalse kujuga ja teega piiratud esiväljakut ilmestavad põõsagrupid, üksikpuud ning mälestuskivid. Esiväljaku vastaskülg on kaarjalt hoonetega piiratud - siia jäävad tall-tõllakuur, ait ja valitsejamaja. Selline hoonete paigutus on küllaltki omapärane.  
Ka peahoone taga on väike vaba väljak, mis jätab tagafassaadi avatuks pargi sügavusest avanevatele vaadetele. Tagaväljakut ilmestavad pügatud hekid ja väike lilleaed. Siia on istutatud ka mälestuspuid. 
Suurema osa pargi pindalast hõlmab peahoone ja jõe vaheline ala. Selles pargiosas vahelduvad väikesed välud puuderühmade ja tihedama pargipuistuga. Peahoone tagafassaadilt kulgeb allee risti läbi pargi jõeni, kohani, kus ilmselt asus paadisild. Omapära loob ka ringteede süsteem - piki jõe kallast kulgeb looklev jalgrada, mida täiendavad risti läbi pargi jooksvad jalutusrajad. 
Pargi loodenurgas vastu kivimüüri asub paviljon, mis rajati siia juba 19. sajandi keskel. Paviljonist avanesid vaated jõele ja pargile. 
Lõunast jätkub park loodusliku metsaga. 
Algselt oli kogu maastik Atla jõe kaldal Selist kuni Pirguni kujundatud puudegruppide ja alleedega.
Põhilise pargipuistu moodustavad männid, tammed, pärnad, kuused ja vahtrad.

Pargiankeet, 2002</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Parki hakati mõisahoone ümber rajama 19. sajandi I poole keskel, kuid leidub fragmente ka varasemast perioodist.
</span>


source: A
code: 15356
name: Seli mõisa pargipaviljon
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlikus stiilis rotundjas krohvitud pargipaviljon. Tagasein kinnine, eest 4 täis ja 2 poolsambaga uhke ehitis. Sambakapiteelidele toetub lame plekk kuppelkatus. Katuseservas  lai karniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. keskel.</span>


source: A
code: 15357
name: Seli mõisa piirdemüürid
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Parki maantee poolt pikalt piirav ja peahoonet teenijatemajaga ühendav kõrge, krohvitud kivimüür.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II v.</span>


source: A
code: 15358
name: Seli mõisa teenijatemaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitisistlik, ühekordne krohvitud kivihoone, mida peahoonega ühendab kõrge väravaehitis.  Hoone kaetud poolkelpkatusega, millele kümmekond aastat tagasi on pandud punane kiviprofiiliga katuseplekk.  Räästa ja viilu all lai karniis. Poolviilus segmentaken. Kahel pool ust paiknevad sümmeetriliselt ümarkaarsed aknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi II veerandil. Mõisa ajal  olnud kasutusel pesumajana ja õlleköögina. Hoone keskelt voolas läbi oja mille vett kasutati, nüüdseks oja kuivanud. Praegu hoone  kasutusel vesiravilana.</span>


source: A
code: 15359
name: Seli mõisa kuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvimata paekivist hoone. Esialgselt olnud laastukatus, nüüd katteks eterniit. Sissepääsud külgedel ja lõunapoolses otsas, aknad puuduvad. Säilinud on puitväravad originaalse diagonaalvoodriga ja sepistatud sulustega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on olnud kasutusel ilmselt magasiaidana. Ehitatud 19. sajandi I poolel.</span>


source: A
code: 15360
name: Seli mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitisistlik, ühekordne krohvitud kivihoone mis on kaetud poolkelpkatusega. Otsatubadega katusekorrusel. Räästa ja viilu all lai karniis.  Fassaadi keskel eendub triglüüfidega friis ning kolmnurkfrontooniga keskrisaliit.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I.p.</span>


source: A
code: 15361
name: Seli mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitisistlik, ühekordne krohvitud kivihoone. Kaetud poolkelpkatusega. Poolviilus  pealt ümarkaarne aken. Räästa ja viilu all lai karniis.  Fassaadi keskel eendub triglüüfidega friis ning kolmnurkfrontooniga keskrisaliit. Domineerivad ümarkaarsete avadega täis- või segmentkaarsed aknad.

</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi II veerandil.</span>


source: A
code: 15362
name: Seli mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitisistlik, ühekordne krohvitud kivihoone. Kaetud poolkelpkatusega. Räästa ja viilu all karniis.  Fassaadi keskel eendub triglüüfidega friis ning kolmnurkfrontooniga keskrisaliit. Domineerivad ümarkaarsete avadega täiskaarsed aknad. Ukseavade peal omapärane ehiskarniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II v.</span>


source: A
code: 15363
name: Seli mõisa aednikumaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike krohvitud paekivihoone mis on kaetud poolkelpkatusega. Katusel profileeritud viilu- ja räästakarniisid. Poolviilus segmentaken. Pealt ümarkaarseid aknaid ümbritseb lame krohviääris.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi II veerandil.</span>


source: A
code: 15364
name: Seli mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, liigendatud krohvitud kivihoone, põhiosas kahekordne, ühekordsete tiibehitustega. Hooneosad olid kaetud valdavalt viilkatustega. Räästad laialt üleulatuvad. Viilud kaetud rõhtlaudadega. Masinasaalil on kaks väga kõrget, läbi kahe korruse akent, millel kõrge kaarega sillused. Ühel tiibehitusel on juugendliku laadiga suured aknad. Hoonel kõrge ümar korsten, mille ülaäärel astmeline karniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi IV veerandil, tiibhoone on arvatavalt 20.sajandi algusest.</span>


source: A
code: 15365
name: Seli mõisa härjatall-elamu
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, kuid massiivsete proportsioonidega krohvitud paekivihoone. Kaetud kõrge kelpkatusega. Räästakarniis lihtne, astmelise profiiliga. Pool hoonest kasutusel elamuna, teine pool on saraalune. Selles osas on aknad väikesed, 6-ruudulised. Sara otsas suured kahepoolsed uksed. Korstnate kuju muudetud, silikaatkivist. Aknaid uuendatud, paigaldatud 2 plastakent. Paigaldatud uus ja stiilne puituks .</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi I veerandil ja  ümberehitatud 19.sajandi lõpupoole. Olnud kasutusel viinavabriku juures härjatallina.</span>


source: A
code: 15366
name: Valtu mõisa teenijatemaja 1
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlikus stiilis, krohvitud 1-kordne paekivihoone, eterniit katendiga viilkatusega. Keskrisaliidi moodustab nelja (toskaana kapiteeli omava) poolsambaga eenduv portikuse laadne väljaehitus. Risaliiti katab katusepinda lõikuv lame kuppel (plekist) Kuplist paremale jääv vintskap on hilisem. Aknad on suhteliselt kitsad ja kõrged. (arh. mälestise pass, 1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. 20-ndail aastail.</span>


source: A
code: 15367
name: Valtu mõisa teenijatemaja 2
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlikus stiilis, krohvitud 1-kordne paekivihoone, S-kivi  viilkatusega. Keskrisaliidi moodustab nelja (toskaana kapiteeli omava) poolsambaga eenduv portikuse laadne väljaehitus. Risaliiti katab katusepinda lõikuv lame kuppel (plekist). Aknad on suhteliselt kitsad ja kõrged.
(arh. mälestise pass, 1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.sajandi  20-ndail aastail.</span>


source: A
code: 15368
name: Valtu mõisa viinakelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paest kiviehitis, kõrge eterniit viilkatusega. Ühelt otsalt pandusega sissesõit katusealuse ukse juurde. Teiselt poolt 3 kaaristut. (J.Vali inventeerinismaterjalid)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. keskel.</span>


source: A
code: 15369
name: Valtu mõisa "Puraviku" tuuleveski
type: ehitismälestis
alt_id: 501
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>6-korruseline kahe hoonetiivaga krohvitud paekiviehitis. Tuuliku kolmandal korrusel oli algselt ringrõdu. Tuuliku pööratav pea on hiljem kaetud raudplekiga. Sisseseade on hävinud. Põhikonstruktsioonid osaliselt säilinud. Aastatel 1928-29 ehitati tuuliku juurde väike elamu ja laut. Tuuliku esimene korrus on jagatud keskel asuva paekiviseinaga kaheks ruumiks. Esimeselt korruselt viivad suured väravad otse õue, teised suured väravad on viinud põhjapoolsesse tiibhoonesse. Analoogsetel vanematel 19. sajandi alguse nn. hollandi tuulikutel, nagu Andja ja Võivere mõisa tuulikud Lääne-Virumaa, on esimese korruse üks ruumidest möldri eluruumiks. Teine korrus on ajalooliselt olnud tuulikul mehhanismide korrus, kuhu toetus püstvõlli alumine ots ning kust saavad ülekande kammrattalt jõudu võtvad pillid värklitega. Mehhanismid, sealhulgas püstvõll on tänaseks hävinud, kuid teise korruse laes on näha kunagised pilliraamistiku toetumise tapid. Kolmandal korrusel asusid veskikivid. Kolmandalt korruselt pääses galeriiuste kaudu tuuliku ringrõdule. Galerii pealt on toimunud varasemalt tuuliku pea tuuldepööramine. Neljandale korrusle tõmmati esimeselt korruselt läbi vahelagedes paiknenud luukide viljakotid, mis jäeti korrusele jahvatamise järge ootama. Viies korrus on tuulikul liig-korrus ehk selle korruse põrandapinnal läheb tüvikoonuseline kivikehand üle silindrikujuliseks. Silindrikujuline ülaosa on tuulikule hiljem juurde ehitatud, ilmselt paremaks tuule püüdmiseks, kuna jahvatustuul on kõrgemal ühtlasem ja tugevam. Nimetatud korrusel ilmselt funktsiooni olnud ei ole, seda on läbinud ainult tuuliku teljel olev püstvõll. Peaalune korrus on tuuliku kuues korrus. Pea all lõpeb kivikehand ja algab pea konstruktsioon. Säilinud on puitklotsidel pöörlev puidust tuulikupea krants. Tuuliku pea on kaetud plekiga, mis on värvitud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Valtu mõisa hollandi tüüpi tuulikut mainitakse juba 18. ja 19. sajani vahetuses. Veski tuulelipul on aastaarv 1815. Palkide saagimine lõpetati veskis 1927. aastal. Veski lõpetas tegevuse 1936. aastal. Paarisaja-aastase ajaloo jooksul on tuulik läbinud mitu suuremamahulist ümberehitust, mille käigus on muudetud tuuliku sisseseadet ja väliskuju. Suuremad ümberehitused on olnud tiibhoonete ehitamine põhja- ja lõunaküljele ning tuuliku kõrgemaks ehitamine silindrikujulise ülaosa võrra, mis on hollandi tuulikute puhul haruldane, kuna nõuab mitme sellest tuleneva tehnilise probleemi lahendamist. (M. Ernesaks, 1984)</span>


source: A
code: 15370
name: Rapla kalmistu kabel
type: Kalmistu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatuse ja krohvitud fassaadiga kivist matusekabel. Hoone paikneb regulaarse planeeringuga kalmistu keskteljel esifassaadiga sissesõidutee suunas. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Pikliku põhiplaaniga hoone idapoolsel otsafassaadil paikneb kahepoolse ukseavaga peasissekäik, mille kahel pool ja kohal asuvad sügaval müüritises kolm ümara kujuga aknaava. Nii põhja- kui lõunakülje lääneosas on seinapinnas suuremad aknaavad. Kabeli tagafassaad on akendeta. Lisaks peasissepääsule on suurem ukseava ka kabeli põhjakülje lääneservas. Kabeli lõunakülje keskosa toestavad kaks kontraforssi. Matusekabeli interjöör oli algselt jaotatud kaheks. Tagumises osas paiknes Tiesenhausenite perekonna krüpt, kabeli esimene pool oli mõeldud teistele ümbruskonna mõisnikele. Esimene osa on kohandatud matusetalituste läbiviimiseks. Kabeli läheduses paiknevad ümbruskonna mõisnike suguvõsade matusepaigad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu on rajatud 1780. aastal, mille järel on kalmistule püstitatud ka kabel. Kalmistu rajamiseks andis maad Hans Heinrich von Tiesenhausen (1741–1815), kes lasi püstitada oma perekonna ja ümberkaudsete mõisnike puhkepaigaks mõeldud matusekabeli. Kabelisse matmisest loobuti 19. sajandi jooksul. Kabelisse olid enne kalmistule ümber matmist maetud admiral Adam Johan von Krusrensterni (1770-1846) vanemad Johann Friedrich von Krusenstern (1724-1791) ja Christina Fredericke von Toll (1730-1804). Hoone esimene osa on kohandatud matusetalituste läbiviimiseks.</span>


source: A
code: 15371
name: Jädivere postijaama peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 504
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Postijaam on klassitsistlikus stiilis pikk krohvitud paekivist hoone, kõrge täiskelpkatusega. Algselt oli katus kaetud kiviga, nüüd on katusekatteks bemiit- ja eterniitplaadid. Hoonel on 2 korstent millest läänepoolne on mantelkorsten. Esifassaad on esinduslik, seda rõhutab taanduv kahe sambaga palmettfriisiga portikus. Hoone planeering vastab fassaadi liigendusele.  Paremal pool on hoone esiküljel üks suurem ja taga kaks väiksemat postiraamatupidaja ruumi. Vasakul sama jaotuse järgi 3 ruumi reisijatele.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Postijaam asub vana Pärnu - Tallinna maantee ääres, Kivi-Vigalast ca 3,5 km kaugusel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Postijaama Jädiveres mainitakse juba 1737. aastal. Praegust Jädivere postijaama hakati ehitama 1821. aastal (sama tüüpprojekti järgi on ehitatud ka Ruunavere ja Sõtküla postijaam). Ehitus maksis Eestimaa Rüütelkonna kantselei andmetel 12 300 rubla. 1918. aastal oli Jädivere postijaama teenistuses 2 postipoissi, kirjutaja ja 5 hobust. Kompleksi kuulusid ka tall ja elamu, mis nüüdseks on hävinud. Kõrvalhoonetest on säilinud kelder.  Bussiliikluse areng lõpetas postijaama tegevuse.</span>


source: A
code: 15372
name: Jädivere postijaama kelder
type: ehitismälestis
alt_id: 504
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suhteliselt suur, ovaalne, poolmaapealne pealt ümarkaarne paekivivõlvidega kelder. Esikülg krohvitud. Katus laudadest ja mätastatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. alguses.
Postijaama Jädiveres mainitakse juba 1737. aastal. Praegust Jädivere postijaama peahoonet hakati ehitama 1921. aastal (sama tüüpprojekti järgi on ehitatud ka Ruunavere ja Sõtküla postijaam). Ehitus maksis Eestimaa Rüütelkonna kantselei andmetel 12 300 rubla. 1918. aastal oli Jädivere postijaama teenistuses 2 postipoissi, kirjutaja ja 5 hobust. Kompleksi kuulusid ka tall ja elamu, mis nüüdseks on hävinud. Kelder on kõrvalhoonetest ainsana säilinud. Bussiliikluse areng lõpetas postijaama tegevuse.</span>


source: A
code: 15373
name: Vigala kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 506
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vigala Maarja kirik on hilisgootikale tüüpiline ehitus : 4-nurksele koorile lisandub kaks korda pikem ühelööviline pikihoone, mille W-seinas portaali kohal on 4-tahuline viilutorn. Kivihoone on väljast krohvitud ja kõrge viilkatusega. Säilinud on ka koori servjoontega ristvõlv; servjooned toetuvad püramiidjatele konsoolidele. Võlvi lagi sarnaneb lameda kupliga, kus servjooned on muutunud vaokesteks. Sisustuses on säilinud paerist piiskopi ja kahe joogisarve kujutisega, barokkaltar, barokk-kantsel, vitraažaknad  Uexkyllide vappidega. (EA)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kirik asub Rapla maakonnas Kivi-Vigala külas Vigala jõe ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1339.aastal  on kirjalikes allikates mainitud preestervend Johannest Vigalast, seda daatumit peetaksegi Vigala kiriku algusajaks ja ilmselt olid kiriku ehituse toetajateks Uexküllide perekond. Vigala kiviristi dateeringu ja paiknevuse järgi pidi pühakoda Vigalas eksisterima hiljemalt 13.s. lõpus.
15.s. IV v. ehitatud algkirik (esmamainitud 1530) oli Lääne-Eesti hilisgootikale tüüpiline.
Käärkamber koori N-küljele ehitati. tõenäoliselt 17.s. (säilinud ainult vundamendid)
1843-45 ehitati pikihoone 15 m pikemaks ja võlviti 3-võlviliseks, ühtlasi püstitati 4-tahuline W-torn ning rekonstrueeriti aknad (ehitus-meister Schnorr)
1873 lammutati W-torn (arh. Chr. A. Gabler, ehti.-meister A.Kellmann)
1888 lammutati võlvid pikihoones, ehit. peegellagi, müüriti kinni võidukaar jne.
1931-33 püstitati vanale alusmüürile arh. A.Kotli proj. järgi uus 4-kandiline torn.
(EA; "Raplamaa kirikud", K.Markus)</span>


source: A
code: 15374
name: Vigala kirikuaia kabel
type: ehitismälestis
alt_id: 506
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Barokses võtmes, kaheksatahulise põhiplaaniga, telkkatuse ja krohvitud fassaadiga paekivist kabel. Hoone paikneb kirikuaia põhjaosas värava läheduses, esifassaadiga kiriku poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt, kahel pool peasissekäiku. Avatäited on puidust, dekoratiivliistudega kaunistatud. Esifassaadi keskmes on suur kahe poolega ukseava, millest kahel pool külgedel on kõrged aknaavad ja nende ees väikeseruudulised kahepoolsed aknad. Sümmeetrilise põhiplaaniga hoone kohal on barokses võtmes lainetav teravatipuline katus. Hoone küljed ja tagaosa on kaetud ühtlase krohvikattega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirikuaias paiknevate keskaegsete kiviristide põhjal võib järeldada, et pühakoda koos kirikuaiaga asus samal kohal juba 13. sajandi lõpus. Järgmine pühakoda valmis 15. sajandi viimasel veerandil. 18. sajandil püstitati kirikuaia põhjaossa kivikabel. Aastatel 1843-45 toimusid kirikus olulised ümber- ja juurdeehitustööd. Suuremaid töid tehti ka 1873. ja 1888. aastal. 19. sajandist pärineb tõenäoliselt ka kirikuaiast itta jääv kalmistu. Aastatel 1931-33 püstitati kiriku lääneküljele arhitekt Alar Kotli (1904-1963) projekti järgi uus torn-mälestusehitis vabadussõjas langenutele. Kirikuaeda ümbritseb väravapostidega paekivimüür, mille täpne rajamise aeg pole teada, kuid tõenäoliselt on see rajatud 19. sajandil. Kirikukihelkonna ajalooline nimetus on Kirchspiel Fickel in Wiek.</span>


source: A
code: 15375
name: Vigala kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 506
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Umbes 400 m pikkune paekividest laotud ja tsemendiga kaetud kirikuaia piirdemüür, mis koosneb erineva kõrgusega ja erinevas tehnikas laotud lõikudest. Müür piirab kirikuaia lääne- põhjakülge, osaliselt ka ida- ning lõunakülge. Müüri põhjaküljel on kaks väravat. Suurema kahepoolese värava postid on laotud silikaattellistest ning kaetud krohviga; postide vahel on kahe poolega sepisvärav. Viimasest idas on väiksem paekivist laotud postidega jalgvärav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirikuaias paiknevate keskaegsete kiviristide põhjal võib järeldada, et pühakoda koos kirikuaiaga asus samal kohal juba 13. sajandi lõpus. Järgmine pühakoda valmis 15. sajandi viimasel veerandil. 18. sajandil püstitati kirikuaia põhjaossa kivikabel. Aastatel 1843-45 toimusid kirikus olulised ümber- ja juurdeehitustööd. Suuremaid töid tehti ka 1873. ja 1888. aastal. 19. sajandist pärineb tõenäoliselt ka kirikuaiast itta jääv kalmistu. Aastatel 1931-33 püstitati kiriku lääneküljele arhitekt Alar Kotli (1904-1963) projekti järgi uus torn-mälestusehitis vabadussõjas langenutele. Kirikuaeda ümbritseb väravapostidega paekivimüür, mille täpne rajamise aeg pole teada, kuid tõenäoliselt on see rajatud 19. sajandil. Kirikukihelkonna ajalooline nimetus on Kirchspiel Fickel in Wiek.</span>


source: A
code: 15376
name: Vigala linnuse territoorium vallikraaviga
type: Linnus
alt_id: 507
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnuse tuumiku moodustas suur, massiivne neljatahuline tornelamu mõõtmetega 22,0 x 24,2 m. See oli inglise keeptoweri laadis ülipaksude seintega (3 - 5,3 m) ja keldris asunud kesksambaga (sama Vao ja Pöide tornlinnuses) hoone. Torni kaitses põhja poolt kaks eeslinnust, idast zwingerilaadne kindlustus. Nõrgemate seintega eeshoovis paiknesid hiliskeskaegsed ehitised. 
(Kalvi Aluve, Eesti Arhitektuur )</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vigala läänilinnus rajati tõenäoliselt 15. sajandi alguses, esmamainitud 15. sajandi keskel; kuulus v. Uexküllidele. Paiknes Enge jõe lõunakaldal Naravere oja suudmest ida pool; seega olid linnuse põhja- ja lääneküljel looduslikud vesitõkked, lõuna- ja idaküljes kunstlikult rajatud vallikraavid. Linnus purustati Liivi sõjas 1560. a. ja 1581. a.; praegu on säilinud vaid maa-aluseid keldreid ja müüriosi.
1896. a. kaevas ja mõõdistas linnust G. O. Hansen. Väljakaevamistel saadud info põhjal oli lossil kaks kindlustatud hoovi, kaitsemüüri üldpikkus 68 meetrit ja õue laius 33,5 m. Lossi peahoone, elamu, oli 21,35 m lai ja 24 m pikk. Lossil oli mitu torni ja peavärav vastu Kivi-Vigala jõge. Jõevett oli võimalik tammi abil üles paisutada ja vaenlase juurdepääsu raskendada. Lossi külje all asus vesiveski.</span>


source: A
code: 15377
name: Päärdu mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 505
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline kõrge kelpkatusega kivihoone on ajastule iseloomuliku varaklassitsistliku üldkompositsiooniga. Mõned detailid baroksed. Esifassaadi liigendavad kitsad otsrisaliidid, voluutfrontooniga keskrisaliidi ees oli rõdu, tagakülg on liigendamata. Mõõduka dekoori kujundasid I korruse krohvrusteering, kitsa  friisiga katusekarniis, risaliitidel joonia kapiteeliga pilastrid, voluutfrontoonil omanike vappidega ehisväli. Võlvitud allkorrus on keskkoridorisüsteemis. Avar vestibüül markeerib selle kohal paikneva saali piirjooni. 1930 a. ehitati saal ja muid esinduskorruse ruume kooli vajadusteks ümber. Säilinud on varaklassitsistlikud trepivõred, baroksete sepishingede ja lukusiltidega uksed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatakse, et Päärdu on rajatud juba 15. sajandil. Esmased kirjalikud teated mõisa kohta pärinevad aga 1520. a. 
17. sajandil oli mõisaomanikuks perekond Taubid. Järgneval sajandil kuulus mõis Rennenkamffidele. Viimaseks Päärdu mõisahärraks oli eestlane Bruno Stein, kellele mõis võõrandati 1919. a.
Kool hakkas mõisahoones tööle 1924. aastal ning tegutses siin 1972. aastani. Peale seda läksid park ja mõisahoone Vigala kolhoosi valdusse. Majas oli vahepeal ka raamatukogu 1993. aastast on mõis eravalduses.
Hilisbarokne Päärdu mõisahoone ehitati 1790. aastal G.G. v. Rennenkampfi ajal. 
1905. aasta sündmuste käigus jäi Päärdu mõisahoone ühe vähese mõisana ümbruskonnas põletamata. Põhjuseks oli siinjuures asjaolu, et majja plaaniti paigutada kool.</span>


source: A
code: 15378
name: Päärdu mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 505
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>5 ha  park on rajatud Velise (Päärdu) jõe ja maantee vahelisele alale olles üks osa väikesest Päärdu külast. Vabakujuline park on enamasti tasase reljeefiga, regulaarne terrassiline, peahoone tagune ala laskub terrassidena jõeni. Samasugune asetus ja kujundus oli tüüpiline enamus ümberkaudsetele mõisaparkidele.(Konuvere, Kabala)
Pargi esiosa moodustab 19. sajandil rajatud parkmetsa ilmeline tihe puistu. Puistu peamise koosseisu moodustavad kuused, kased, lehised. Parkmetsa ülesandeks oli luua kontrast suurele esiväljakule ja peahoonele. Pargi keskosa on võrdlemisi avar ala, vaated eemalt maastikult peahoonele on jäetud avatuks. Algselt avanes esifassaadi kohalt ligi 2 km pikkune vaade Pallase karjamõisale. Siht kulges diagonaalis läbi metsa
Ringikujuline lage esiväljak on piiratud teega ja palistatud äärekividega. Viimased tõstavad muruväljaku muust alast veidi kõrgemale. Osaliselt ümbritsevad mõisaõue kõrvalhooned.
Peahoone taha jääb kitsas lage ala, millele järgneb tihedam puistu võimsate tammede, pärnade, jalakate ja lehistega. Ilmselt oli siin tegemist terrassidena jõele laskuva barokkaiaga. Praeguseks on terrassiline kujundus rikutud ning vaated jõele sulgunud.
Peahoone taga asub ka väike metsistunud puuviljaaed.
Pargis oli algselt kolm väikest tiiki. Üks neist peahoone taga jõe lähedal. Võib oletada, et jõgi oli üles paisutatud ja veepiir ulatus peaaegu tiigikohani 
Põhilise puistu moodustavad pärnad, tammed, vahtrad, kuused
Pargiankeet, 2002</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Nii regulaarne pargiosa kui ka vabakujunduslik park on rajatud 19.s. Regulaarpark ilmselt veidi varem kui metsapark.
</span>


source: A
code: 15379
name: Päärdu mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, pinnasega kaetud paekivist kelder. Hoone paikneb peahoone otsafassaadist ca 50 meetrit põhja poole esifassaadiga viimase suunas. Avad paiknevad keldrisse viiva sissekäigu lõpus. Avatäited on puidust. Murumätastega kaetud keldri ukseavani viib esifassaadilt kahel poolt tugimüüriga toestatud käik. 2012. aastal alustatud restaureerimistööde käigus on restaureeritud keldri müürid, paigaldatud uus isolatsioon, lisatud kommunikatsioonid ja valatud uus põrand. Kelder asub ansamblituumikus peahoone läheduses ning tõuseb maastikus esile kunstliku künkana.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated mõisast on 1520. aastast. Järgnevalt vahetas mõis mitmeid kordi omanikke. 1749. aastal ostsid mõisa Rennenkampffid, kes püstitasid 18. sajandi lõpukümnendil ka tänaseni säilinud peahoone. Viimase juurde kuuluv kelder on ehitatud 19. sajandi esimesel poolel. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Kosch. Võõrandamise järgselt hakkas mõisa peahoones 1924. aastal tööle kool, mis tegutses mõisasüdames kuni 1972. aastani, peale mida läks kompleks Vigala kolhoosi valdusse. 1993. aastast on mõisasüda erakätes. Keldri restaureerimistöödega alustati 2012. aastal.</span>


source: A
code: 15380
name: Vana-Vigala mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Madalale soklile toetuv pikk mansardkatusega 2-korruseline hilisbarokses võtmes hoone, mille esikülje teljelisus 2+4+3+4+2 tõstab esile peahoone üldkorpusest korruse võrra kõrgema eenduva keskrisaliidi ning seda arhitektuurselt toetavad otsarisaliidid. Keskrisaliidi kolmnurkse frontooni viiluvälja kaunistab painutatud hellebardiga leopardilaadne lõvi Uexküllide suguvõsa vapikilbilt. Otsarisaliite eraldavad seinapinnal voluutidega, komposiitkapiteelilaadsete kapiteelidega pilastrid. Otsarisaliitide kohal on kolmnurkfrontoonid, mille viiluvälja keskosas dekoratiivne ümaraken. Peasissepääsu ees paikneb tugevate nelinurksete tugipostidega portikus, mille kohal on metallist rinnatisega rõdu. Raskepärast hoonemassiivi toonitasid lisaks mansardkatusele eenduvad tiibehitised tagaküljel ja nurgalaienditega aknaraamistus otsafassaadidel. Tagafassaadi keskosas on taastatud puidust rõdu. Mitmed väiksemad juurdeehitused paiknevad ka hoone põhjaküljel. Nii mõisa peahoonet kui kõrvalhooneid on katnud klaasikildudega must söekrohv. Härrastemaja soklikorrus on võlvitud. Kesksele kivipiilaritele toetuva võlvistikuga vestibüüli ilmestab ruudukujuliselt laotud paeparkett. Vestibüüli seina on müüritud kaks 3. sajandisse e. m. a. dateeritud antiikreljeefi. Keskne saal ja külgnevad anfilaadis esindusruumid paiknevad teisel korrusel. (Juhan Maiste, 1996)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vanimad teated Vigala mõisa kohta pärinevad 1420. aastast (sel ajal asus mõis praeguses Kivi-Vigalas, Vana-Vigala kohal oli sel ajal Sikenkose küla). Hilisem Uus-Vigala ehk Väike-Vigala mõis asus esialgu teisel pool Vigala jõge (lõunapool). Oma praegusel kohal asub mõisasüda alates 1630. aastast.

Berend Johann Üxkülli ajal 1772. aastal ehitati jõe põhjakaldale suur härrastemaja - teovald vedas talvel ehitusmaterjali kohale, kevadel algas töö ning mõis valmis suvel. Juba ehituse ajal tekkisid müüridesse praod, mis raudklambritega kinnitati. Sellest hoolimata hakkas maja maasse vajuma ning hoone ja veepiiri vaheline kallas langes jõkke. 1931. aastal jõkke pumba ülesseadmisel sattusid töölised veealustele mõisavaremetele. 1774. aastal käis Vigalas A. Hupel, kes on mõisa vajumisest kirjutanud teoses "Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. I Band. Riga 1774." (Vigala kihelkonna ajalugu, Mihkel Aitsam, 2006)

1772. aastal alustati jõest eemal uue barokse 2-korruselise härrastemaja ehitamist. Viirsavist pinnase tõttu oli ehitamine raskendatud ja üks suuremaid mõisahooneid Läänemaal valmis lõplikult 1775. aastal. Välisarhitektuurilt sarnaneb hoone 1774. aastal Järvamaa lõunaossa ehitatud Kabala mõisa härrastemajale. Samale arhitektile viitab ka fakt, et ehitusperioodil kuulusid mõlemad mõisad vendadest omanikele. 1840. aastaks oli Vana-Vigala mõis valduste poolest üks Eesti suurimaid. Mõisa härrastemaja läbis 1858. aastal kerge remondi ning 1864. aastal muudeti ka hoone fassaadi. 1905. aasta rahvarahutustes pandi mõisa peahoone põlema, kuid hoone taastati ligilähedasel kujul, kuigi taastamistööd kestsid kokku 9 aastat. Kuni 1919. aasta võõrandamiseni kuulus mõis von Uexküllide suguvõsale. 1920. aastatel hakkas mõisas tegutsema põllutöökool. 1970. aastatel asus härrastemajja Vana-Vigala põhikool. (Juhan Maiste, 1996)</span>


source: A
code: 15381
name: Vana-Vigala mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vana-Vigala mõisa park koosneb suurest peahoonet ümbritsevast mõisapargist, mis võtab enda alla 17,2 hektarilise maa-ala, ja veelgi suuremast nn. hirvepargist, mille pindala on ca 72 hektarit. Peahoonet ümbritseb eriilmelisteks osadeks jagatud park, mida iseloomustavad rütmiliselt põimuvad regulaarsed ja vabakujulised elemendid. Pargi tuumiku moodustab peahoone ümbrus. Peahoone esist suurt muruväljakut piirab ovaalne tee, milleni viib pargi keskteljel lehistega ääristatud allee. Väljaku jõepoolsel küljel asub vabakujuline puistu. Kahel pool sissesõiduteed paiknevad nelinurksed tiigid, sissesõidutee alguses kaks klassikalise kujuga graniitobeliski ja tee hargnemise kohal esiväljaku piiril peahoonele vaadet varjav suur tammegrupp. Mõisahoone tagune pargiosa on peamiselt vabakujulises stiilis, kuid tagaväljaku lahenduses on kasutatud ka regulaarseid kujunduselemente, nagu 19. sajandi esimesel poolel väljaku lõunaserva istutatud pärnade rida ja ajavahemikus 1870-1893 tagaväljaku keskele istutatud elupuudegrupp. Tagaväljaku servas ning pargisügavuses paiknevad veel kaks võlvitud keldrit. Sealt edasi algab suurem kontrastselt paigutatud puudegruppide ja lookleva teedevõrguga pargiosa, mida kujundab parki diagonaalselt läbiv oja, millele on paisutatud tiigid. Sellele järgneb vabakujuline võimsate üksikpuude ja puudegruppidega rohkelt mitmesuguseid võõrpuuliike hõlmav pargiosa, mida läbib põikisuunas väike oja. Pargi lõunaosas vahelduvad lagedamad alad puudegruppidega, kus on ringidena istutatud ühest liigist puud, mille  keskmes on sama liiki puu. 1975. aastal ehitati sellesse pargiossa laululava. Piki pargi põhjapiiri kulgeb kuni 400 m pikkune kõrge kivimüür, mis ehitati 1867. aastal. Teisel pool müüri on noor tammepark, mille rajamist alustas 1983. aastal Eesti Kooriühing. Erinevate ürituste ja tähtpäevade auks on tammepuid juurde istutatud. Peahoone taguse pargiosa lõpetab kivipiirdega eraldatud Uexküllide perekonnakalmistu, koos klassitsistliku kabeli ja sammastega väravaga. Kalmistul on säilinut mitmed hauatähised. Iseseisva pargiosa moodustab peahoonest lõunasse üle jõe liigniiske heinamaa ja loodusliku puistuga alale rajatud nn. hirvepark. Hirvepargi maanteepoolne osa koosneb üksikpuude ja puudegruppidega liigendatud väljakutest, mille puistust enamuse moodustavad võimsad tammed. Suurema osa hirveapargist moodustab loodusliku ilmega parkmest. Läbi metsailmelise puistu viib jalgrada pargi keskossa rajatud tiigini, mille keskel asuvale nn. Lisette saarele on püstitatud sambalaadne kolmeteistkümnest üksteise otsa laotud veskikivist lasu. Metsailmelises hirvepargis leidub rohkesti lehiseid ja harilikke tammesid. 1795. aastal hirveparki istutatud vene ja euroopa lehise kultuur on üks vanimaid Eestis tänini säilinud lehise metsakultuure. Nii Kivi-Vigala, Teenuse kui Kuuda poolt suunduvad mõisasüdamesse pikad peamiselt lehistest koosnevad alleed. (Pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Vana-Vigala mõisapark asub Konuvere jõe kaldal jõelammidest veidi kõrgemal alal, Hirvepark aga iseseisva pargiosana peahoonest lõunas</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1745. aastal sõlmiti endise Adila mõisa aedniku, Taanist pärit Christian Andersiga leping mõisa pargi kujundamiseks. Esimesed teadaolevad istutused pargis pärinevad ajavahemikust 1750-1780, kui mõisahoone ja jõe vahelisele alale istutati pärimuse järgi mõisniku poegade sündimise auks 7 tamme. Peahoonet ümbritsev pargiala kujundati ajavahemikus 1795-1832. Peahoone taha jõekääru rajati 1793. aastal perekonnakalmistu, mille klassitsistlikus stiilis kabel ja värav valmisid 19. sajandi algul. Juba 1791. aastal alustati peahoonest teisel pool jõge hirvepargi rajamisega, mis lõpetati 1832. aastal aednik Hans Lintrupi plaanide järgi. Ajavahemikus 1835-1870 laiendati peahoonet ümbritsevat parki, täiendades seda jõe ja mõisahoone vahelisel alal omanike sõprusringi kuulunud akadeemik Alexander von Middendorffi poolt ekspeditsioonidelt kaasa toodud eksootiliste liikidega. 1867. aastal püstitati pargi põhjapiirile ligi kahe meetri kõrgune kivimüür. Samal ajal paigaldati peahoone esise sissesõidutee algusesse kaks klassikalise kujuga graniitobeliski. Samasugused väravad koos sümboolsete väravavahimajadega asusid ka mõisasüdamest mõni kilomeeter põhja suunas lehiseallee alguses. 1975. ehitati peahoone tagusesse pargiossa kalmistu vahetusse lähedusse jõekääru laululava. 1983. aastal rajati Eesti Kooriühingu poolt pargi põhjaküljele uus tammepark. (Juhan Maiste, 1996)</span>


source: A
code: 15382
name: Vana-Vigala mõisa alleed
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peatsest mõisasüdamesse saabumisest teavitavad suurejoonelised alleed, mis ääristavad Kivi-Vigala, Teenuse ja Kuuda poolt mõisasüdamesse suunduvaid maanteid, koosnevad peamiselt lehistest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Istutatud tõenäoliselt 18. sajandi lõpus või 19. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 15383
name: Vana-Vigala mõisa väravapostid
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sissesõitu mõisa esiväljakule tähistavad kaks klassitsistliku graniitobeliski, mille püramidaalne lihtsale sokliosale toetuv vormikeel haakub Palmse ja Kose-Uuemõisa peaväravate kujundusega. (Juhan Maiste, 1996)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Püstitatud 1867. aastal peahoonet ümbritseva pargiosa läänepiirile sissesõidutee algusesse. Samasugused väravapostid on paiknenud ka mõisa juhatava allee alguses. (Juhan Maiste, 1996)</span>


source: A
code: 15384
name: Vana-Vigala mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vana-Vigala aidahoone on ühekordne  ülekrohvitud, viilkatusega paekiviehitis, pikkus ligemale 70 m.  Katusekatte materjaliks on väiksetahvliline eterniit. Katuse lääneküljel paiknevad vintskapid. Hoone fassaadi ilmestavad järjestikused väikeseruudulised aknad ning eendatud ja konsoolidele toetatud kinniehitatud räästakasti. Aida peahoonepoolsel otsaviilul annab hoonele dekoratiivset ilmet  vahvärkkonstruktsioon.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vana-Vigala mõisa majandusõuel paiknevad aidad ja tallid uuendati 1864. aastal Berliini arhitekti Wiedemanni plaanide alusel.</span>


source: A
code: 15385
name: Vana-Vigala mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisasüdamest mõnevõrra eemal Teenusele viiva tee ääres paikneb piklik kõrge viilkatuse 2-korruseline krohvitud kivihoone, mille katuseharjal on kõrge telliskividest korsten. Hoone lihtsat esifassaadi liigendab avade rütmiline paigutus. Esimese korruse akna- ja ukseavad on kaetud tellistest laotud kaarsillustega. Viimastega kohakuti paiknevad teise korruse seinapinnas pisemad aknaavad. Hoone otsafassaadid on sümmeetrilised. Kaarsillustega akna- ja ukseavad  paiknevad esimese korruse ulatuses ka hoone põhjapoolsel otsafassaadil, mille kohal viiluväljal on suur ümarkaarse sillusega ava. Hoone lõunapoolsel otsafassaadil on väiksemad aknaavad vaid viiluväljal ning viilu keskel vitsiga varustatud suurem kaarsillusega ukseava. Ainsa dekoorielemendina kaunistab hoone külgfassaadidel räästaaluseid profileeritud karniis. Krohvikihi alt on näha algne söekrohv.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ka mõisa viinavabrikuna tuntud hoone on 19. sajandil keskel ehitatud mõisa ait-kuivati.</span>


source: A
code: 15386
name: Vana-Vigala mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone vahetus läheduses paiknev 1-korruseline krohvitud fassaadidega kivist elamu. Hoone ukse- ja aknaavasid rõhutavad laiad krohviraamistused. Hoonel on viilkatus. Viilualused seinapinnad on  kaetud horisontaalse puitlaudisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on arvatavalt ehitatud 19. sajandil.
Kuni 1905. aastani oli hoone kasutusel valitsejamajana. 1905. aasta revolutsioonis käigus hoone põletati. Põlengujärgselt taastati ja võeti kasutusele mõisatööliste elamuna.</span>


source: A
code: 15387
name: Vana-Vigala mõisa kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pealt pinnasega kaetud paekividest laotud võlvidega kelder.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud tõenäoliselt 19. sajandil.</span>


source: A
code: 15388
name: Vana-Vigala mõisa kalmistu piirdemüür
type: Kalmistu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmistut eraldab pargimaastikust madal piirdemüür, milles on esinduslik kahe sümmeetrilise silmusornamendiga dekoreeritud metallist väravapostiga kahetiivaline sepisvärav. Väravaposte ühendavad madala piirdemüüriga poolkaarjad kiirtena hargnevad sepiskaunistused.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1793. aastal rajatud Uexküllide perekonnakalmistu, mille kabel koos piirdemüüri ja sepisväravaga pärinevad 19. sajandi algusest. Kalmistule on maetud Berend Johann von Uexküll, kes oli Eestimaa maanõunik ja aastatel 1806-1809 Eestimaa rüütelkonna peamees.</span>


source: A
code: 15389
name: Vana-Vigala mõisa kalmistu kabel
type: Kalmistu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ruudukujulise põhiplaaniga kabel on tellisehitis (tagasein on laotud paest). Hoone vundament ja esifassaadil tugevalt eenduvad nurgaplokid on graniidist. Lame-teravkaarse ukseportaali eeskujuks on inglise hilisgootikas kasutatud tuudorkaar.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. Sajandi alguses rajati inglise stiilis kujundatud parki piirdeaiaga eraldatud perekonnakalmistu koos kabeli ja sepisväravatega. Kalmistule on maetud Berend Johann von Uexküll, kes oli Eestimaa maanõunik ja 1806-1809. aastatel Eestimaa rüütelkonna peamees.
Kabel valmis ilmselt 1850ndatel aastatel, samal ajal koos peahoone esise väljaku vasakusse äärde ehitatud kahekorruselise tuudorstiili järgiva kontorihoonega. Keskse kellatorniga kontorihoone ehitati 70ndatel tundmatuseni ümber.</span>


source: A
code: 15390
name: Haapsalu linnakindlustused
type: ehitismälestis
alt_id: 223
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Fotode alla on lisatud Haapsalu linnamüüri asendit linnaplaanil selgitav joonis ja Saksa värava säilinud osade joonised.1965.a. leitud müürisäilmed olid 1-2m paksused ja säilinud 1,5m kõrguselt. Avastati ka kunagise väravatorni (Linda ja Wiedemanni t. ristmikul) jäänus (8,5m laiune plaanis nelinurkne torn). V. Raami arvates võis müür olla kuni 6m kõrgune, 1,7-2,2m paksune ja moodustas umbes 1,4km pikkuse ringi.(pass, 1986)1996. aasta sügisel paljastusid veetrassi ehitustööde käigus Linda ja Rüütli (nõuk ajal Wiedemanni) tn ristmiku merepoolses servas linnamüüri Saksa värava müürid. Arheoloogilist järelevalvet tegi ja aruande koostas arheoloog A. Pärn.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnamüür rajati tõenäoliselt pärast linna põlemist 1383.a. Arvatavalt purustati müür Liivi sõjas (1558-1583). 17.s. lõpul pole müürisäilmeid enam linnaplaanil märgitud.
1965.a. keskel veetorustiku rajamisel satuti müürisäilmetele Wiedemanni t. all. )pass, 1986)</span>


source: A
code: 15391
name: Haapsalu linnuse varemed ja vallikraav
type: Linnus
alt_id: 224
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Alglinnuse moodustas praeguste varemete lääneosa, ristkülikukujulise põhiplaaniga kastell. Selle sisenurgas paikneb sisehoovi ümber algelise konvendihoonega sarnanev varaseim hoonestu: toomkapiitli ruumid, lõunatiivas kirik, põhjapoolseis nurkades tornjad hoonekehandid ja lääneküljel eenduv torn, mille praegune kõrgus ja kuju pärinevad keskaja lõpust. Selle hoonestu idaküljel olnud külgmüüridega kaitstud sadamasuue muudeti mere taandudes 16. sajandi alguses iseseisva välisväravaga teiseks suureks eeshooviks. Uued müürilõigud tugevdati tulirelvadele kohaste tornidega. Säilinud ringmüüri kogupikkus on 800 m . Kastellimüür koos rinnatisega kerkis ümberehitustel lõpuks 15m kõrguseks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1260.a. rajati Saare-Lääne piiskopkonna keskus, piiskopi kastellilaadne residents koos toomkirikuga. Pealinnuse väljaehitamine on jätkunud 14.s. Viimane suurem ehitusperiood oli 15.s. lõpul 16.s. alguses. Olet. tol ajal ehitati ümar vahitorn, laiendati eeslinnust ida suunas ning püstitati tulirelvatornid. Liivi sõja ajal rajati muldkindlustusi. Pidevalt täiendatud linnus moodustas 15. sajandil valminud linnamüüriga kindlusliku terviku. J. De la Gardie ajal ehitati linnus 1641.-47. a lossiks. 1688. a tulekahjust alates varemeis; varemeid on vähehaaval konserveeritud kuni tänaseni. 1953-54 konserveeriti ringmüür ja väravatorn (K. Aluve) Rest. tööd alates 1977.a. (projekt, K.Aluve)</span>


source: A
code: 15392
name: Haapsalu linnuse kirik
type: Linnus
alt_id: 224
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Toomkirik on romaani stiililt gooti stiilile üleminekuaja nähtus. Romaani stiilile viitab seinapiilarite kapiteelidel kujutatud taimornament, gooti stiili märgiks on teravkaarvõlvid. Kirik on aegade jooksul kõvasti kannatanud — endisaegne interjöör hävinud, mitmel korral katus maha põlenud, mitmel korral on kirik lausa varemetes olnud. Viimane suurem restaureerimine algas 1960ndatel aastatel.. Ristimiskabelis. ristimiskivi (Joachim Winter 1634) ning skulptor Hille Palmi loodud Emaaltar. Ristimiskabeli aknale ilmuvat igal aastal augusti täiskuuöödel saladuslik Valge Daam. Põhjapoolse taastatud käärkambri juurest viib trepp kiriku võlvidele.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esmakordselt on kirjalikult mainitud 1279. a. Haapsalu linna asutamisprivileegis, on üks suurimaid ühelöövilisi kirikuid kogu Baltimaades. Ainulaadne on ristimiskabel, mis püstitati arvatavasti 15. sajandil
1990. aasta jõululaupäeval toimus kiriku taaspühitsemine.</span>


source: A
code: 15393
name: Haapsalu raekoda
type: ehitismälestis
alt_id: 225
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on lihtsa nelinurkse plaaniga ühekorruseline, võlvitud keldriga paekiviehitis, mida katab kõrge poolkelpadega punane kivikatus. Sümmeetrilist peafassaadi ilmestab keskteljel asuv barokne portaal ja selle kohal olev kolmnurkfrontoon. Frontooni ülaosas asub polükroomne Haapsalu vapp. Hoonel on segmentkaarse silluse ja tiheda ruudujaotusega aknad. Ümberehituste käigus on raekoda kaotanud oma algse anfilaadse ruumide planeeringu. Algupärasena on säilinud raearhiivi võlvitud ruum koos rokokoostiilis sepisuksega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Raekoda valmis 1775. a, hoone on ehitatud tollase turuplatsi idaserva ning mängis olulist osa Haapsalu ajaloolise keskväljaku ruumi kujundamisel. Pärast pargi rajamist raekoja esisele alale 1860-70 aastatel on hoone mõju väljaku üldilmele vähenenud. 1940datel anti raekoja hoone kasutada koduloomuuseumile. Siseruumid ehitati muuseumi tarbeks ringi ja hoone fassaadid restaureeriti 1977. a (arh E.-J. Sedman, ajal E. Kangilaski). Pööningukorrus ehitati ringi muuseumi fondiholidla tarbeks 2008. a (ins A. Danil)</span>


source: A
code: 15394
name: Haapsalu Jaani kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 226
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühelööviline võlvimata pikihoone, massiivse torniga N-küljel ja käärkamber O-s. Hoonet katab tõstetud räästaga S-kivikatus, lihtne räästakarniis, teravkaarportaal ja -aknad. Torni ülaosa kroonib kõrge gooti telkkiiver ja  kaunistavad teravkaarsed petikaknad. Sisustuses väärivad tähelepanu Saaremaa dolomiidist renessanssaltar, barokk-kantsel, kroonlühtrid, hauaplaadid ja kaks tornikella. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esmamainimine 1524 Nikolai kirikuna. Arvat. ümber ehitatud keskaegsest aidast, orienteeritud seetõttu erandlikult N-S suunaliselt. Esimesed andmed tornist S.Waxelbergi jooniselt 1683. Ümberehitust  või suuremat remonti tähistab aastaarv 1690 tuulelipul. Praeguse ilme  omandas 1858, mil püstitati ka massiivne torn. (EA)</span>


source: A
code: 15395
name: Haapsalu kuursaal
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algse projekti kohaselt koosnes hoone kesksest, läbi kahe korruse ulatusvast saalist ja kummaski hoone otsas olevast katusealusest terrassist. Katuse viiluväljad, katuseuukide ja sissepääsude kolmnurkfrontoonid, sambad ja balustraadid on rikkalikult kaunistatud saelõiketehnikas puitpitsiga. Puitpitsiga oli kaunistatud ka hoone katusehari. Hiljem ehitati idapoolses otsas asuv terrass kinni restorani köögi tarbeks. Kuursaali keskne ruum - saal - on basiilikale omaselt sambaridadega jaotatud kolmeks lööviks. Saali keskmine osa on külgosadest laiem ja kõrgem ning selle ülaosas asuvad aknad annavad ruumile eriliselt avara ja valgusküllase ilme.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Haapsalu Tagalahe rannale alustati jalutustee rajamist 1858. a. 1897. a tellis Haapsalu kaunistamise selts arh R. Knüpferilt kuursaali projekti. Puitpitsiga ohtralt kaunistatud hoone ehitati rannapromenaadi veerde nii, et ta oli kolmest küljest ümbritsetud merega, kuursaal valmis 19. saj viimastel aastatel ning oli kasutusel kuni 1970dateni, viimastel kasutusaastatel olid kuursaali avarad aknad kinni kaetud ja saali kasutati kinona. Kuursaal restaureeriti 1990datel ja on kasutusel suvekohvikuna.</span>


source: A
code: 15396
name: Haapsalu raudteejaama peahoone perroonidega
type: ehitismälestis
alt_id: 227
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik jaamahoone koosneb mitmest osast: reisjatehoonest, imperaatoripaviljonist, nende vahelisest kaetud terrassist ja hooneosi ühendavast 213,6 m pikkusest katustatud perroonist. Saelõiketehnikas puitpitsiga kaunistatud ühekorruselise reisijatehoone risaliidina eenduvas keskosas asub kahe korruse kõrgune kiviseintega ootesaal. Ootesaali kirdepoolset peafassaadi ilmestab kellatorn. Reisijatehoone kagupoolses osas asuvat väikest ootesaali valgustab katuselatern. reisijatehoone interjööris on stukkdekooriga laed ja värvilistest keraaamilistest plaatidest põrandad. Väikese ootesaali valguslaterna alust laetahveldust kaunistavad 1950datel maalitud merevaated. Perrooni kagupoolse osa veeres asub raudteejaama pagasiait.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Keila - Haapsalu raudteeliini trass ja lõppjaama asukoht valiti 1902. a. Raudtee ehitustöid alustati 1904. a mais, ajutine liiklus avati detsembris. Samal aastal valmis ka jaamahoone projekt, autoriteks arhitektuuriakadeemik K. Verheim ja insener V. Vestfalen. Jaam ehitati aastatel 1905 - 1907. Regulaarne reisirongi liiklus toimus Keila - Haapsalu raudteelinnil kuni 1997. a. septembrikuuni. Seejärel kasutati raudteed kabavedudeks. 2004. aastal lõpetati igasugune rongiliiklus lõigul Riisipere - Haapsalu, tänaseks on see osa kunagisest Keila - Haapsalu raudteeliinist demonteeritud, teetammi kasutatakse kergliiklusteena</span>


source: A
code: 15397
name: Haapsalu raudteejaama tööliste elamu 1
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtsa ristkülikukujulise põhiplaaniga puithoone toetub tahutud esipinnaga graniitplokkidest vundamendile. Hoonet katab suhteliselt madalakaldeline, tsementkividest kattega poolkelpkatus. Katusest ulatub välja 5 korstent, algsed korstnapitsid on asendatud silikaattellistest laotud, lihtsustatud ilmega pitsidega. Algselt on katuseharja kohal olnud metalltarinditele toetuv puitplankudest kitsas käigutee, millest tänaseni on säilinud vaid metalltarindid. Fassaadid on kaetud profileeritud laudadest voodriga. Trapetsikujuliste viiluotste laudist liigendavad vahvärgi ilmeliselt seinapinnast reljeefselt eenduvad kandekonstruktsiooni postid ja toed. Akende alune fassaadikolmandik on kaetud vertikaallaudisega. Esifassaadi ilmestavad saelõiketehnikas kujundatud kaldtugedega varikatused. Aknaid-uksi ümbritsevad dekoratiivsed piirdelauad ja karniisid on hävinud. Elamu SO poolses otsas asub puidust välistrepp pääsuks pööningule</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Haapsalu raudteejaama hooneteansambel jaguneb kaheks grupiks: jaamahoone koos sellest SO suunas asuva nelja raudteetööliste elamu, abihoonete ja ambulatooriumiga ning neist piki raudteed edasi u 300 m SO suunas asuvad kaks meistrielamut, veetorn ja veduridepoo. Kogu hooneteansambel on kavandatud-ehitatud ajavahemikul 1904 -1907. Vaadeldav hoone on tänini kasutuses elamuna. Jaama poolne, eraldi sissepääsuga korter kuulus kunagi jaamaülemale, ülejäänud väiksematesse korteritesse pääseb esifassaadil olevate uste kaudu</span>


source: A
code: 15398
name: Haapsalu raudteejaama tööliste elamu 2
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga ühekorruseline, poolkelpkatusega rõhtpalkehitis, mis asub madalal maakivisoklil ja on kaetud profileeritud laudisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Haapsalu raudteejaama hooneteansambel jaguneb kaheks grupiks: jaamahoone koos sellest SO suunas asuva nelja raudteetööliste elamu, abihoonete ja ambulatooriumiga ning neist piki raudteed edasi u 300 m SO suunas asuvad kaks meistrielamut, veetorn ja veduridepoo. Kogu hooneteansambel on kavandatud-ehitatud ajavahemikul 1904 -1907. Vaadeldav, elamutegrupi raudteeäärsetest majadest keskmine kuulub Haapsalu linnale ja on kasutusel üürikorteritena</span>


source: A
code: 15399
name: Haapsalu raudteejaama tööliste elamu 3
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga ühekorruseline, poolkelpkatusega rõhtpalkehitis, mis kaetud profileeritud laudisega. Fassaadidekoorist, mis iseloomulik 19. sajandi lõpu historitsistlikele jaamaehitistele, on vähe säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tööliste elamu on ehitatud 19. sajandi lõpus.</span>


source: A
code: 15400
name: Haapsalu raudteejaama tööliste elamu 4
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtsa ristkülikukujulise põhiplaaniga puithoone toetub tahutud esipinnaga graniitplokkidest vundamendile. Hoonet katab suhteliselt madalakaldeline, tsementkividest kattega poolkelpkatus. Analoogiliselt teistele raudteetööliste elamutele on olnud sellegi elamu katuseharjal viis kortsnapiipu, kirikuks ümberehituse käigus on neist ümberehitatud kujul järele jäänud vaid kaks. Fassaadid on kaetud profileeritud laudadest voodriga. Trapetsikujuliste viiluotste laudist liigendavad vahvärgi ilmeliselt seinapinnast reljeefselt eenduvad kandekonstruktsiooni postid ja kaldtoed. Ainsana neljast raudteetööliste elamust on sellel majal säilinud viiluotste ja külgfassaadide räästaaluseid kaunistav vertikaalne, ümaraotsalise lõpetusega laudis. Akende alune fassaadikolmandik on kaetud vertikaallaudisega. Aknaid-uksi ümbritsevad dekoratiivsed piirdelauad ja karniisid. Elamu SO poolses otsas on asunud puidust välistrepp pääsuks pööningule (hävinud).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Raudteejaama tööliste elamu on ehitatud 1905. a, samaaegselt teiste Haapsalu jaama hoonetega. 1995. a omandas halvas seisukorras oleva hoone Haapsalu vabakogudus. Pärast ümberehitustöid ja remonti võeti endine raudteetööliste elamu 2002. a kasutusele vabakoguduse kirikuna.</span>


source: A
code: 15401
name: Haapsalu raudteejaama tööliste kelder 1
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on lihtsate muldkeldritega, millel on tellisest sissepääsuosa ja seinad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kelder on ehitatud 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 15402
name: Haapsalu raudteejaama tööliste kelder 2
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on lihtsate muldkeldritega, millel on tellisest sissepääsuosa ja seinad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kelder on rajatud 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 15403
name: Haapsalu raudteejaama ambulants
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Haapsalus, Raudtee tn 10 asuv historitsistlik, 1905. a ehitatud puitmaja kuulub Haapsalu raudteejaama hoonestuse hulka. Hoone fassaadide detailikasutus on sarane teiste jaama anamblisse kuuluvate hoonete omale. Selles majas asus raudtee ambulants (vedurijuhtide tervisekontroll). Pärast raudteel liikluse lõppemist kasutas seda hoonet AS Haapsalu Haljastus, mõned aastad seisis vana ambulantsi maja kasutuseta ning alates 2008. aastast on kasutajaks sotsiaalhoolekande asutus. Ambulantsi maja on üks terviklikumalt säilinud hoonetest kogu raudteejaama ansamblis. Säilinud on hoone algne välisviimistlus, uksed-aknad (v a tagumine välisuks), aga ka sisemine ruumijaotus ning rohkelt algupäraseid detaile.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Anbulantsihoone on ehitatud 1905. aastal, hoone fassaadid on restaureeritud 2010. aastal.</span>


source: A
code: 15404
name: Haapsalu raudteejaama kaubaladu platvormiga
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Piklik, ühekorruseline hoone on ehitatud graniitkivist laotud u 1 m kõrgusele vundamendile - raudtee platvormile. Algselt oli tegu avatud katusealusega, mille loodepoolne osa hiljem kinni ehitati. Hoone fassaad meenutab vahvärk ehitisi, seinapinna horisontaalset täitelaudist liigendavad toekad kandepostid ja pärlineid toetavad kaldtoed. Analoogiliselt teistele raudteejaama hoonetel on sellelgi hoonel kasutatud ajastule omast puitdekoori</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Jaamahoonest paarsada meetrit kagupool asuv kaubaladu (algselt postidele toetuva katusealusega kaubaplatvorm) valmis u 1905. a koos teiste  hooneteansamblisse kuuluvate ehitistega. Katusealuse loodepoolne osa ehitati kinni hiljem</span>


source: A
code: 15405
name: Haapsalu raudteejaama sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on väikese kompaktse põhiplaaniga maakivist hoonega, mille fassaade on kujundatud krohviraamistusega. Hoonel on madal viilkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sepikoda on ehitatud 19. sajandi lõpus-20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 15406
name: Haapsalu raudteejaama meistri elamu 1
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk ristkülikukujulise põhiplaaniga ühekorruseline, poolkelpkatusega rõhtpalkehitis, mis kaetud profileeritud laudisega, fassaadidekoor iseloomulik 19. sajandi lõpu historitsistlikele jaamahoonetele. Seinal akende ülaääre kõrgusel paikneva püstlaudise alumine serv on kujundatud hambulise karniisina. Keskosas paikneva sissepääsu ees lahtine puitveranda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Meistri elamu on ehitatud 19. sajandi lõpus.</span>


source: A
code: 15407
name: Haapsalu raudteejaama meistri kuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Eterniitkattega viilkatusega  puitehitis, mille idaküljes sekundaarne juurdeehitus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kuur on ehitatud 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 15408
name: Haapsalu raudteejaama meistri käimla
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Laia räästaga eterniitkattega katusega kahekohalise käimla põhjakülg tugevasti vajunud. Uksed lõunaküljes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Käimla on ehitatud 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 15409
name: Haapsalu raudteejaama meistri loomalaut 1
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga paekivisoklil ja püstlaudisega hoone, mille sissepääsud lääneküljel. Katusekate etrniitplaatidest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Loomalaut on ehitatud 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 15410
name: Haapsalu raudteejaama meistri pesuköök
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtne ristkülikukujulise põhiplaani ja eterniitkattega viilkatusega hoone, mis kaetud horisontaallaudisega. Sissepääs lääneküljel ja sekundaarne juurdeehitus vastasküljel. Ei kasutata algsel otstarbel. Korstnapits säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pesuköök on ehitatud samaaegselt meistri elamuhoonega, hooned on ehitatud 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 15411
name: Haapsalu raudteejaama meistri kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Traditsioonilist laadi muldkelder. Keldri fassaadil on ukse kohal kivitahvel tekstiga (vt foto). Keldri omanik on mullet kindlustanud miljöösse sobiva madala tugimüüriga</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kelder on ehitatud 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 15412
name: Haapsalu raudteejaama meistri elamu 2
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike ristkülikukujulise põhiplaaniga ühekorruseline, poolkelpkatusega rõhtpalkehitis, mis kaetud profileeritud laudisega.  Fassaadidekoor iseloomulik 19. sajandi lõpu historitsistlikele jaamaehitistele. Seinal akende ülaääre kõrgusel paikneva püstlaudise alumine serv on kujundatud lainelise karniisina. Välisavadel ehissirmid, hoone kõigil külgedel rõhtliist ja kõigi akende peal ehisväljad. Fassaade ilmestavad nurgalauad ning avatäidete piirde.  Viiluväljade  püstsete ja rõhtsate ehislaudade kombineerimisel on saavutatud vahvärk-efekt, mida süvendavad vertikaalelementidelt lähtuvad kaldtalad, mis toetavad sügava räästa all pikalt väljaulatuvaid pärliniotsi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Meistri elamu on ehitatud 19. sajandi lõpus.</span>


source: A
code: 15413
name: Haapsalu raudteejaama meistri loomalaut 2
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihtsa ristkülikukujulise põhiplaaniga laudahoonel on vooderdamata, tahutud palkidest seinad ja eterniitkattega (algseks katusekatteks oli ilmselt sindel) viilkatus. Hoone on jagatud neljaks laudaboksiks, igal oma uks. Hoone esikülje katusehõlmal on kaks vintskappi lakaluukidega</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Loomalaut on ehitatud 20. sajandi alguses.</span>


source: A
code: 15414
name: Haapsalu raudteejaama depoo
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ristkülikukujulise põhiplaaniga historitsistliku depoohoonega. Depoo fassaad on tahutud paekividest ja seinapindu ilmestab dekoratiivne telliseladu. Hoone räästaaluseid kaunistab rikkalik karniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Raudteejaama depoohoone on ehitatud vahemikus 1904-1907.</span>


source: A
code: 15415
name: Haapsalu raudteejaama veetorn
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaheksakandiline torn toetub klombitud graniitkivist soklile. Torni esimese, u 10 m kõrguse korruse kandev välissein on ehitatud tellistest ning väljast puhtalt vuugitud. Kiviosa lõpetab ligi 1,5 m paksune, krohvitud ja valgendatud talum. Talumi plaadile toetub puidust seintega paagiruum, mida katab püramiidjas plekk-kattega katus. Katuse tipus olevad tuulutusavad on kujundatud dekoratiivse kaheksakandilise tornikesena. Veetorni puitosas asub 60 m2 terasest veemahuti. 1927. a ehitati torni S-küljele ristkülikukujuline juurdeehitus puurkaevu tarbeks. Juurdeehituse viilkatuse harja kohal on telferitala, telferiga oli võimalik katuseava kaudu välja tõsta puurkaevu süvaveepump. Torni arhitektuursed detailid on kujundatud analoogseina teistele Haapsalu jaamahoonete detailidele.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Veetorn on rajatud samaaegselt teiste raudteejaama ehitistega ajavahemikul 1904 - 1905. Algselt varustati veetorni veega Haapsalust u 5 km S asuvast Mägari järvest. Selleks oli ehitatud järvekaldale veehaare ja aurujõul töötav pumbajaam, pumbajaama põllukividest laotud seinad ja sirge veetrassi kohale kujundatud lehisealleeon säilinud tänaseni. 1927. a ehitati torni juurde puurkaev ning loobuti järvevee kasutamisest. Veduritele anti vett hüdrandi kaudu, mis asub veetornist mõnikümmend meetrit NW.</span>


source: A
code: 15416
name: Haapsalu raudteejaama veduripööraja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Seade koosneb laagritele asetatud pöördsillast ja sellel olevast rööbasteest. Silda sai pöörata pikkade hoobade abil lihasjõul, seadmel oli ka vedurilt saadava auru toimel pööramist hõlbustav aurusilinder</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Haapsalu raudteejaama kui raudtee lõppjaama juurde kuulunud tehniline seade auruveduri sõidusuuna 180 kraadiliseks muutmiseks. Seade on ehitatud 20. saj alguses</span>


source: A
code: 15418
name: Haapsalu raudteejaamavahi kuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Raudteejaama vahimaja juurde kuulunud lihtsa nelinurkse põhiplaaniga majandushoone. Kuuril on madalakaldeline viilkatus, mida katab 1960ndail paigaldatud eterniit. Kuuri hoovipoolse seina laiadest vertikaallaudadest vooder on algne, algsed on ka kuuri uksed (sh sepishinged) ja aken. Kuuri üldilmet rikub põhjapoolsesse otsa on ehitatud küttepuude varjualune.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Jaamahoonetega samal ajal (1900ndate esimene kümnend) ehitatud hoone, mida on pidevalt kasutatud algupärasel otstarbel</span>


source: A
code: 15419
name: Haapsalu raudteejaamavahi elamu kõrvalhoone
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike ristkülikukujulise põhiplaaniga ühekorruseline, viilkatusega rõhtpalkehitis, mis kaetud profileeritud laudisega.  Fassaadidekoor iseloomulik 19. sajandi lõpu historitsistlikele jaamaehitistele. Seinal akende ülaääre kõrgusel paikneva püstlaudise alumine serv on kujundatud lainelise karniisina. Välisavadel ehissirmid, hoone kõigil külgedel rõhtliist ja kõigi akende peal ehisväljad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20.saj. alguses</span>


source: A
code: 15420
name: Haapsalu Maria Magdaleena õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirik on ehitatud klassitsismijärgses eklektilises laadis, kasutatud on Vene kirkikuarhitektuurist tuttavaid elemente. Hoone põhiplaan koosneb tradistiooniliselt neljast osast: eeskojast, kogudusesaalist, nelitisest ja altariruumist. Hoone väliskujule annavad verikaalse aktsendi eeskoja kohal olev püramiidja katusega kaheksatahuline kellatorn ja nelitise kohal tambuuril olev paarisakendega, samuti kaheksatahuline seinaosaga ning leek-kiivriga haritorn.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Maria_Magdaleema kirik asub Haapsalu ajaloolise linnakeskuse põhjaservas, 19. saj keskel Tagalahe rannale kujunenud Promenaadi idapoolses otas. Kirikuhoonet ümbritsenud park (ajaloolised nimed Nikolai park, J.Vilmsi park) on üks osa Haapsalu Promenaadist ning kirikuhoone pargimiljöö oluline kujundaja.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kiriku kroonika andmeil on hoone projekti autoriks V. Morgan, projekt kinnitati 1844. a. Ehitama asuti 1845, rajada jõuti vaid vundament, misjärel ehitustööd katkesid. Ehitust jätkati 1845. a ning kirikuhoone pühitseti kasutusse 21. juulil 1852. 1929. a tehti hoones põhjalik remont, kirikut kasutati koguduse poolt kuni 1964. a, mil kirik tollase nõukogude võimu poolt suleti, järgneva paari aastakümne jooksul kasutati krikuruumi laona. 1985. a anti halvas seisukorras kirikuhoone Haapsalu Seitsmenda Päeva Adventistide koguduse käsutusse, kes  vana kirikuhoone remontis, selhulgas vahetati välja hoone kahjustunud katusekate (remondiprojekti koostas arh E.-J. Sedman). 1995. a tagastati kirikuhoone EAÕK Haapsalu Maria-Magdaleena kogudusele. Viimase paari aasta jooksul on põhjalikult remanditud hoone fassaadid (projekti koostas OÜ Rändmeister, arh I. Kannelmäe)</span>


source: A
code: 15421
name: Haapsalu Nevski õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Piklik, ümarapsiidiga ja kesktorniga kompaktne, kesktelje suhtes sümmeetriline ehitis.  Seinad valgeks krohvitud tellisest. Katus roheliseks värvitud plekist. 
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1896-97. Kellatorn 1899. Arh. A. F. Krasovski.</span>


source: A
code: 15422
name: Hanila kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 228
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hanila Pauluse kiriku varagooti  algkavatis koosneb ruudule läheneva põhiplaaniga nelinurksest koorist ja ühelöövilisest kahe traveega pikihoonest. Nelinurkse ristlõikega tugev vööndkaar toetub eendtugedele; analoogse ristlõikega on ka roided. Kuplitaolised ristvõlvid laotud kontsentriliselt. Tugevad kilpkaared, mille vahele nurkades suunduvad roided kiiluna. Aknad külgseintes paarikuti , ilma ehisraamistikuta lantsettaknad. Portaalid W-s ja S-s; W-portaal teravkaarne, kaheastmeline, ilma turpadeta, talum lihtne, üldkuju suhteliselt lai ning madal. Võidukaar silmapaistvalt kõrge ning kitsas. Tugipiilarid ja torn sekundaarsed. Võlvidele viiv müüritrepp pikihoone SW-nurgas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Koor ja pikihoone ehitatud tõenäoliselt 13.s. III veerandil.
Läänetorn 1857-1859.
(pass, 1983)</span>


source: A
code: 15423
name: Hanila kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 228
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaia lõunapoolsel esiküljel kuni 1,5m kõrgune maa- ja paekivimüür väravakohaga, mille moodustavad neli paekivist posti (1x1x1.8 ja 1x1x2,8m) ja nendevahelised avad- üks suurem trantspordiava laiusega 3,3m ja kaks jalakäijatele laiusega 1m. Väravavõred puuduvad, säilinud vaid kinnituskonksud postide sees. Mujalt piirab kirikuaeda madalam, samuti maa- ja paekivist sideaineta müüritis, läbipääsuava lääneküljes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavasti kirikuaia rajamise ajast.</span>


source: A
code: 15424
name: Karuse kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 229
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varagooti Karuse Magdaleena kiriku algkavatisse kuulub kooriruum ja ühelööviline pikihoone koosnedes kahest võlvikust.  Paeehitis. Kooris säilinud võlv on servjooneline domikaal. Pikihoones võlvid hävinenud. Võidukaar silmapaistvalt väike. Aknaavad algselt paarikuti. Teravkaarne lääneportaal kaheastmeline; talumiprofiil koosneb süvarihvast kahe ümarvöödi vahel ning neid omavahel eraldavast plaadikesest. Portaalil riivpalk. (pass, 1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikiriku algkavatise I etapp - võlvitud koor ja pikihoone rajat. tõen. 13.s. III veerandil, enne 1270. aastat, mil sinna maeti ordumeister Otto v. Luttenberg, keda peetakse ka kiriku ehitusmeistriks. 1859 - läänetorn, läänepoolne uks ja rekonstr. aknad. 1964 - V- portaal puhastati hilisaegsetest lubjakihtidest. (pass, 1983)</span>


source: A
code: 15425
name: Karuse kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 229
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekiviliistakutest laotud, enamasti 1,2-1,4 m kõrgune müür. Peavärav asub kirikuaia lääneküljel. Selle moodustavad massiivsed krohvitud ja lubjatud paepostid (1 x 1 x 1,6 m). Ava laius on 3,5m, võred puuduvad. Teine värav, avaga 3m ja paeliistakutest postidega (0,6 x 0,6 x 1,8m), asub kirikuaia lõunaküljel. Postide küljes on alles konksud, kuid väravavõred puuduvad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajamise aeg ei ole teada.</span>


source: A
code: 15426
name: Karuse kirikuaia kabel
type: ehitismälestis
alt_id: 229
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub kirikust edelas. Kujutab endast kaheksanurkse põhiplaaniga paekivihoonet, mille läbimõõt  on umbes 8m ja kõrgus 7,5m.. Seinad krohvitud ja lubjatud. Barokse kujuga kivikatus. Sees küttekolle.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>18. sajndist pärinev hoone.</span>


source: A
code: 15427
name: Massu mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, ühekordne, krohvitud paekiviehitis,  madala soklikorrusega. Ehitist katab lame plekk-kattega kelpkatus. Esifassaad liigendatud kitsaste külgrisaliitidega, mida kroonivad kolmnurkviilud, viiluväljas segmentaken, aknaraamistik kiirtekujuline. Fassaadi keskel tugevalt eenduv sammasportikus, mis kaetud kolmnurkviiluga. Viilu kannavad 8 paariti asetsevat sammast. Tagafassaad on analoogiliselt liigendatud. Külgrisaliidid ja keskrisaliit, mille ees on lahtine kõrge terrass. Terrassi äärtelt laskuvad parki 2 treppi. Peauks kõrge, kahepoolne, uksetahvlid rikkaliku dekooriga. Siseruumid anfilaadsed. Saal asub keskteljel.
(pass, 1984)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. 20-ndatel aastatel.
1921-71 oli peahoones kool, hiljem rahvamaja.</span>


source: A
code: 15428
name: Massu mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, vabakujunduslik park. 
(pass, 1984)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park rajatud ilmselt 19.s. keskel.</span>


source: A
code: 15429
name: Massu mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsitlikus stiilis murtud maakividest hoone tänaseks varemetes. Nurki ja avatäiteid ehib paekivist nurgarustika. Keskosa olnud kahekorruseline, mida ehivad külgedelt liseenid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19. s. viimasel veerandil.</span>


source: A
code: 15430
name: Massu mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik ühekorruseline madala kelpkatusega maakiviehitis. Nurgad ja avatäidete ääred vormistatud paekivist nurgarustikaga. Keskosa 2-korruseline dekoratiivse kolmnurkfrontooniga.
Talli põldude poolses välisseinas sisseraiutud naivistlik stseen viinapõletamisest.
(J. Vali register)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. viimasel veerandil.</span>


source: A
code: 15431
name: Massu mõisa meierei
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, ühekordne, keskosas kahekordne, krohvitud paekivihoone. Plekk-kattega  poolkelpkatus, räästaaluses lai karniis . Omab peahoonele lähedasi, kuid veidi massiivsemaid sambaid, mis toetavad esifassaadi laia kolmnurkviilu. Varem oli viil kivist ja segmentaknaga, mingil ajal asendatud püstlaudisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19. I poolel.</span>


source: A
code: 15432
name: Massu mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ait (arvatav magasiait) on lõhutud maakivist ühekorruseline  viilkatusega hoone. Hoone nurgad ja värvaavad olid vormistatud paekivist nurgarustikaga. Hoone sissepääsupoolses küljes kahe samba jäänused. (ilmselt ka sellel hoonel on katuse all olnud eenduv sammastele toetuv frontoon).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. viimasel veerandil.</span>


source: A
code: 15433
name: Vatla mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 230
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Madalalal graniitsoklil krohvitud kiviehitise plaanilahenduse ülesehituse ja fassaadide kujunduse üldprintsiipides on tunda hilisbaroki mõju. Kuid interjööri ja fassaadide detailid on kindlalt klassitsistliku joonega. Varaklassitsistliku hoone esifassaad on liigendatud kolme risaliidiga. Kõik risaliidid on kolmeteljelised. Keskrisaliidi osas on hoone kolmekorruseline ning lõpeb segmentfrontooniga. Esimene korrus, keskrisaliit esimese ja teise korruse ulatuses ning nurgakvaadrid on rusteeritud. Hoone keskteljele jääb neljasambaline eenduv portikus. Portikuse peal asub ažuurne võrega rõdu. Tagafassaadil on keskrisaliit, millele liitub põhikorrusel sammastele toetuv puust kerge veranda (ehit.19.s. II p.). Hoone kaetud tsinkplekist poolviilkatusega, katusel on kaks 16-ruudulist katusakent. Soklikorrus on madal ja võlvitud. Esinduskorrus anfilaadne. Sisekujunduses on säilinud väärtuslikke 19.s. I p. klassitsistlikke elemente. (pass, 1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Peahoone ehitatud tõenäoliselt ajavahemikul 1812-1825 tolleaegse omaniku Otto v. Roseni valitsemisajal. 1919 võõrandati mõis ja kreposteeritakse 1925 lõpus Eesti riigile. 1923.a. töötab peahoones 8-kl kool. Praegu töötab peahoones Vatla Põhikool ja raamatukogu.</span>


source: A
code: 15434
name: Vatla mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 230
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, ilusa  selgepiirilise planeeringuga  park. Peahoone esine väljak on rajatud vastavalt varaklassitsismi nõuetele. Hoone ette jääb ümmargune ringteega piiratud muruplats. Majatagune pargiosa on piiratud pooles ulatuses kahelt poolt kivimüüriga. Pargikompositsioonis on rõhutatud suletud ruumi ja pikiteljelisi vaateid. Pikiteljel plats kust algavad radiaalsed teed. Pikitelje lõpetab tiik koos veesüsteemiga parkmetsas
(pass, 1983)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19 saj. esimesel poolel.</span>


source: A
code: 15435
name: Vatla mõisa pargi piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 230
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargi põhjaosa on olnud ümbritsetud ümbes 2m kõrguse pae- ja maakivist müüriga, mis rahuldavalt säilinud vaid osaliselt parki loode-kagusuunaliselt piiravana. Kulgeb paralleelselt pargiteega. Müüri kujundavad kaarjad süvendid, osaliselt säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. keskel</span>


source: A
code: 15436
name: Vatla mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: 231
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaarekujulise põhiplaaniga ühekorruseline krohvitud paekiviehitus. Peafassaad pargi ja peahoone poole, kaarjas tagafassaad tee poole. Esifassaadil peaukse ees paarisammastik, millele toetub kolmnurkviil. Seintel pilasterliigendus. 
Viilkatus kaetud eterniidiga. All kelder.
Algselt oli ait väliskujult enam-vähem sarnane tall-tõllakuuriga (kaarfrontoon, selle keskel segmentkaarne aken jms).
 </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I p.
1930. a-tel ümbereehitatud rahvamajaks.</span>


source: A
code: 15437
name: Vatla mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: 231
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaarekujulise põhiplaaniga ühekorruseline krohvitud paekiviehitis. Peafassaad pargi ja peahoone suunas, kaarjas tagafassaad suunatud tee poole. Kasutusel spordikomleksina.
Algupärasest interjöörist ei ole midagi säilinud.
(KKT, 2001)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Peahoonest lõunas, maantee veeres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I p.</span>


source: A
code: 15438
name: Vatla mõisa kasvuhoone varemed
type: ehitismälestis
alt_id: 231
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kasvuhoonest on säilinud paekivist laotud põhjakülg, mõned küttekolde avad ja viinamarja kasvatuseks kaaravad. Puitkonstruktsioonid on hävinud.
</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub pargi lääneosas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 15439
name: Vatla mõisa magasiait
type: ehitismälestis
alt_id: 231
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub mõisasüdamest umbes kilomeetri kaugusel, algse kujunduse kohaselt ansambli keskteljel. Antiiktempli eeskujul kavandatud paekivist, silindervõlviga magasiait on varemetes. Katus hävinud. Kõrge ümarkaarne ukseava suletav sekundaarsete väravatega. Kummalgi küljel seitse kitsast tuulutusava.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub mõisasüdamest ca 500m kaugusel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul</span>


source: A
code: 15440
name: Puhtu mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1852. aastast pärinev mõisaelamu on kavandatud Kesk-Euroopa suletud talumajade põhimõttel- paralleelselt asetunud maja ning tall on ühendatud kõrgete kivimüüridega nii, et tekib kinnine sisehoov. Elamu on väiksemõõtmeline punasest savikivist poolkelpkatusega, krohvitud seintega ja kaarsilluseid omavate akende-ustega ning otsaviilus oleva ovaalaknaga  kiviehitis. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1852.</span>


source: A
code: 15441
name: Puhtu mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1852. aastast pärinev hoonestus on kavandatud Kesk-Euroopa suletud talumajade põhimõttel- paralleelselt asetunud maja ning tall on ühendatud kõrgete kivimüüridega nii, et tekib kinnine sisehoov.
Tall on elamuga samalaadse üldkujuga, kuid laotud maakivist paeplokkidega nurkadega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  1852.</span>


source: A
code: 15442
name: Virtsu mõisa peahoone kelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Osaliselt end. härrastemaja aseme all paiknev ümarvõlviga paekivikelder.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisasüda rajati Virtsu saare — praeguse poolsaare — keskossa, linnusevaremetest pooleteise kilomeetri jagu kagusse. Ehitati esindusliku barokse kompleksina välja 18. sajandi teisel poolel. Tollal mõisa püstitatud puidust peahoone oli põhiosas ühekorruseline, keskelt aga kahekorruseline. Kolmnurkfrontooniga keskosa kaunistas ovaalaken. Hoonel olid rikkalikud interjöörid. 
Mõisa (saksa k Schloß Werder) viimane omanik enne võõrandamist oli Elisabeth von Uexküll. 
Mõisa peahoone põletati maha 1917. aasta suvel Vene sõjalaevadelt Slava ja Grazdanin maale tulnud revolutsiooniliste madruste poolt. Hoonest säilisid vaid keldriruumid, mis kohendati 1970ndatel aastatel baariruumideks. </span>


source: A
code: 15443
name: Virtsu mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park  suhteliselt väike, neljakandilise põhiplaaniga müüriga piiratud, algsest regulaarpargist säilinud üksikud põlispuud (viimane dendr. inventeerimine 1985).
Pargialale ehitatud lasteaed, mänguväljak ning laululava koos pingistikuga. Keskkohas kunagine tuletõrje veevõtukoht, mis nüüdseks täidetud ja kohandatud lõkkeplatsiks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park rajati 18. saj. IV veerandil koos peahoonega. Peahoone taga asus müüriga ümbritsetud regulaarpark, mille lõpetas barokne väravaehitis. See on säilinud ehitistest kõige tähelepanuväärsem. Kunagisest regulaarpargist annab tunnistust sirge, parki poolitav tee omaaegse härrastemaja keskteljelt väravahooneni. Kahel pool teed paiknes terrassiline barokkaed, kujundatud ilmselt ehispõõsaste ja lilleparteritega. Pargi idaküljel ja väravatornipoolsel küljel on taastatud vanad pargiteed koos puuderidadega. Peahoone väikesele esiväljakule on kiirtena suunatud pikad lehtpuualleed. Esiväljakul paiknevad mõned vabamalt paigutatud puudegrupid. Väikseid puuderühmi on ka kõrvalhoonete ümber. Pargi pindala 4,6 ha</span>


source: A
code: 15444
name: Virtsu mõisa pargi piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuni 1,5m kõrgune maakividest müür on piiranud kogu pargiosa. Praeguseks põhja- ja idaosas suures osas hävinud. Lääneosas piirneb hoovidega. Lõuna- ja lääneküljes varisenud lõigud ümber laotud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud arvatavasti samaegselt väravahoonega.</span>


source: A
code: 15445
name: Virtsu mõisa väravahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, uhke, keskosast kahekorruseline, maakivist krohvitud ehitis. Viilkatus kaetud punase savikiviga. Keskosa kolmnurkfrontoon kujundatud karniisiga. Läbipääsuvärav poolkaarne ja kõrge, pargi poolt liseenidega. Avatäited puuduvad, Krohv säilinud põhjaküljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18 s. viimasel veerandil.</span>


source: A
code: 15446
name: Virtsu mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, ühekordne krohvitud seintega kiviehitis. Madal viilkatus kaetud eterniidiga. Esifassaadil ümarkaaravadega ulualune.
Algupäraseid avatäiteid ei ole säilinud. Hoone mõningal määral ümberehitatud, lisatud juurdeehitus põhjapoolses otsas, lõunaotsa sissepääsu ees betoontrepp.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 18. s. II poolel.(mälestise pass)</span>


source: A
code: 15447
name: Virtsu mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk ühekordne krohvitud seintega kiviehitis. Madal viilkatus kaetud eterniidiga. Esifassaadil ümarkaaravadega ulualune. Avatäited ei ole algupärased. Ümber- ja juurdeehitused.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 18. s. II poolel.</span>


source: A
code: 15448
name: Virtsu mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, massiivsete proportsioonidega, ühekordne, krohvitud seintega pae- ja maakiviehitis. Dekoratiivsed detailid puuduvad. Poolkelpkatus, katteks  eterniit (veel 1984 oli pool katust rookattega). Harjal kaks mantelkorstnapiipu (mantelkorstnad asendatud lõõrkorstnatega). Mõlema fassaadi keskteljel väike viilkatusega kaetud katuseaken. Akende algset raamistikku on muudetud, algupärased uksed puuduvad (?). Hoone parempoolses tiivas säilinud võlvitud lae ja tugipiilaritega ruum.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18. s. viimasel veerandil.
(pass, 1984)</span>


source: A
code: 15449
name: Virtsu linnuse varemed
type: Linnus
alt_id: 250
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruselisel  tulirelvadele kohandatud kastell oli ruudukujuline põhiplaan ligikaudsete mõõtmetega 25x25 meetrit. Ruumid paiknesid linnuse põhja- ja lääneküljel. Kagunurka jäi avar, ligikaudu 15x15 meetri suurune hoov; viimase väravaava paiknes lõunamüüris. Linnuse kirde- ja edelanurka kaitsesid väikesed ümartornid. Kogu pealinnus oli kaitstud madala topeltmüüriga. Linnuse müüridel ja tornidel oli sakmeline rinnatis. 
Praeguseks alles  kohati mõne meetri kõrgused kivivaremed. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Keskajal oli Saare-Lääne piiskopkond läänistanud Virtsu (saksa k Werder) ümbruse von Uexkülli aadliperekonnale. Toona asus Virtsu saarel, mida eraldas mandrist kitsas ja madal väin, mis oli tõenäoliselt hõlpsalt ületatav. 1430-60-ndatel aastatel ehitasid von Uexküllid saare looderannikule võimsa kivist vasallilinnuse. Linnus rajati mere sisse ulatuvale pikale ning kitsale neemikule nii, et lained loksusid praktiliselt vastu ta lääne-, põhja- kui ka idamüüri. 
Linnus hävis piiskop Reinhold von Buxhoevedeni ja Brandenburgi markkrahv Wilhelmi vahelises lahingus 1534. aasta talvel, mil piiskopi sõjavägi selle purustas. Linnuse edaspidine taastamine keelati. Seisabki sellest ajast varemeis.
1976-77 tehti varemeil väliuuringuid.
</span>


source: A
code: 15450
name: Jõgeva kõrtsihoone
type: ehitismälestis
alt_id: 237
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone oli klassitsistlik, L-kujulise põhiplaaniga, pikk ühe talli ja  pilbaskattega poolkelpkatusega paekiviehitis. Esifassaadi keskosas viilkatusega puidust pitsilustustega pealehitis oli hilisem.Fassaadi ees avatud 9 kaaristuga ulualune, talliosas kordub sama motiiv petikkaaristuna. Kaarte vahel liigendasid seina pilastrid.  Praegu varemeis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. saj. I poolel.
(pass, 1984)</span>


source: A
code: 15451
name: Jõgeva kõrtsi kivisild 1
type: ehitismälestis
alt_id: 237
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sild asub Jõgeva kõrtsihoonest umbes 40m põhja-kirde pool. Paekivist krohvitud sild pikkusega u 23m. Kolmesildeline,  kaaravaga 2,8; 4,2 ja 2,7m. Suhteliselt madala parapetiga. Parapeti otstes madalad postid.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. saj  poolel
(pass, 1982)</span>


source: A
code: 15452
name: Jõgeva kõrtsi kivisild 2
type: ehitismälestis
alt_id: 237
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub Jõgeva kõrtsihoonest umbes 160m lõuna-edela pool. Paekivist krohvitud sild, kolmesilluseline kaaravadega 2,7; 4,0 ja 2,7m ja suhteliselt madala parapetiga. Parapeti otstes madalad postid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. saj. I poolel.
(pass, 1984)</span>


source: A
code: 15453
name: Koluvere linnus vallikraaviga
type: Linnus
alt_id: 238
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Nelinurkne (u. 42x45 m ) linnus tugines veekaitsele, ümbritsetud 2 vallikraaviga. Ringmüüri ääres  on paiknenud 4 hoonetiiba (edelatiib hävinud), meenutab mõneti konvendihoonet. SW-tiivas paikneva värava kõrval on vanim nelinurkne torn (9,8x9,2 m). Suur ümmargune suurtükitorn läänenurgal (Ø14,5 m) pärineb ajast, kui ka linnuse vanemas osas  tehti mõningaid ümberehitusi. 
1840.a. tulekahjule järgnevalt muudeti tornide katusekonstruktsioone, tõenäoliselt ka algseid aknaavasid. 1905.a. tulekahjus eriti tugevasti kannatada saanud interjööre ei suudetudki taastada.
Hoonestus on massiivsete lubimördiga seotud paekivimüüridega. Katusekonstruktsioonide materjalikasutus viitab selle valmimisele peale 1905. aastat. Keldrid võlvitud. 20. saj. jooksul toimunud hoonesiseste ümberehituste ja siseviimistlustöödega on interjööri oluliselt rikutud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Oletatavasti esimene linnus rajati 1234-37. Lode´de poolt. Üks viiest Saare-Lääne piiskopi residentslinnusest. Ulatuslikumalt ehitati välja 14-15 saj. Loodeküljel olev 4-tahuline torn on oletatavalt funktsioneerinud 14.s. tornlinnusena. 15. s. I poolest pärinevad 1. korruse pearuumid, kagutiiva kabel ja pidurefektoorium. Läänenurgal paiknev ümar suurtükitorn ehit. 16. s. II veerandil. Linnusel oli suur tähtsus Liivi sõja ajal, mil selle juures peeti lahinguid mässuliste eesti talupoegadega (1560) ning hiljem Poola, Rootsi ja Vene vägede vahel. 17. sajandil minetas sõjalise tähtsuse. 1646-1771 oli v.Loewenite valduses. Vürst G. Orlovi ajal 1771-1783 rekonstrueeriti ulatuslikult (rokokoostiilis interjöörid). Aastast 1797 kuni võõrandamiseni kuulus v. Buxhövdenitele. Nii 1840. kui ka 1905.a. tulekahjude järel taastatud neogooti stiilis. 1960 ehitati peahoonele juurde trepikoda ja kantseleiruumid (Arh.E. J.Sedman) 
1922.a. alates oli Koluveres kasvatusasutus, hiljem hooldekodu. (pass, 1984; EA)

</span>


source: A
code: 15454
name: Koluvere mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 238
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur segastiilis, küllalt hästi hästi hooldatud, suurte põlispuudega regulaarstiilis pargi põhiosa jääb linnuse ja Virtsu mnt. vahele, vabas stiilis on kujundatud paisjärveäärne ja saarel oleva linnuse ümbrus.  Park piirneb kirdest põllu- ja magistraalkraaviga, idast maanteeäärse kivimüüriga, edelast taraga ja loodest teega. Paisjärve põhjakaldale jääv pargiosa on hilisem. Pargi põhiosa lääneküljel on osaliselt säilinud tammeallee, mis viib välja maanteeni. Park on keskmise liigirikkusega- põhiliselt pärn ja tamm, kuid kasvavad ka harilik hobukastan, lääne pärn, harilik saar, harilik vaher, harilik haab, arukask, pensilvaania saar, harilik jalakas, raagremmelgas, rabaremmelgas, sanglepp, hall-lepp, harilik pihlakas, harilik toomingas ning pirni- õunapuid, okaspuudest elupuu, vene lehis ja kuusk, esineb mitmeid põõsaliike. Pargis on kaks põhjaveetoitelist tiiki, mis on ühenduses olnud jõega. Liivi jõe paisutamise tulemusena kujundatud linnust ümbritsev paisjärv. Selle süvendatud osas kasvavad vesiroosid. Tähelepanuväärivad on pikad veepeeglivaated  hooldatud kallaste ja põlispuudega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park rajatud arvatavalt 18. s. lõpul 19. s. algul, regulaarstiilis. 19. sajandi teisel poolel kujundati ümber segastiilis pargiks ning rajati uus vabakujuline pargiosa paisjärve taha.</span>


source: A
code: 15455
name: Koluvere mõisa pargi piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge, umbes 1,5m maakivimüür, mis piirab parki kogu Virtsu mnt. ulatuses ja pöörab mõlemalt poolt ka veidi linnuse poole. Maanteepoolsed väravapostid on neljakandilised, müürist veidi kõrgemad koondudes viilule, otstes kuulid. Väravad  metallist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Piiremüür ehitatud 19.saj. algul.</span>


source: A
code: 15456
name: Koluvere mõisa pargipaviljon
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paikneb regulaarpargi kaguosas. Toskaana orderis sammastega kaheksanurkse põhiplaaniga puitpaviljon.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. saj. algul.</span>


source: A
code: 15457
name: Koluvere mõisa koeramonument
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekiviskulptuur. Koera pead kujutav skulptuur massiivsel risttahukakujulisel postamendil, sokliosa kolmeastmeline. Samba taustaks massiivne ümarkaarse niššiga paekivisein.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärineb arvatavasti 19.sajandist.</span>


source: A
code: 15458
name: Koluvere mõisa väravatorn-majandushoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Linnuse peasissepääsu vastas asunud kunagisest suure sisehooviga tallide-aitade kompleksist on tänaseks säilinud selle keskel asuv kolmekorruseline krohvitud paekivist ja madala  plekk-kelpkatusega väravatorn, mille läänenurgaga liitub kahekorruseline tahutud paeplokkidest krohvimata ehitis viilkatuse, ümarkaarsete  avadega ja kaasaegse välitrepiga otsaseina sissepääsu ees (end. kuivati). Ida pool varemed.




</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.- 19. saj., ulatuslikult ümberehitatud, osaliselt varemeis.</span>


source: A
code: 15459
name: Koluvere mõisa kivisild 1
type: ehitismälestis
alt_id: 238
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivist kaarsild linnuse peasissepääsu ees. Silla kummaski otsas kaks paest tahutud obeliski.(EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1811.a.</span>


source: A
code: 15460
name: Koluvere mõisa kivisild 2
type: ehitismälestis
alt_id: 238
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub vanal Tallinna-Virtsu maanteel üle Liivi jõe. Tavalisest esinduslikum, otstes tagasi käänduva kumeralt laotud paerinnatisega, kolme kaarvõlviga paesild, kummaski otsas on 2 tahutud paest obeliski. Üldpikkus on 28,7 m, kaarte silded 3,9 m, sõidutee laius on 4,2 m. Ühel küljel madalad poolpüramiidsed jäämurdjad.
Sild on säilinud ilma eriliste parandusteta.

</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1830.a. paiku.</span>


source: A
code: 15461
name: Koluvere mõisa turbiinihoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike madal eterniitkattega viilkatusega kivihoone (esialgne vesiveski), mille kõrval asub neogooti stiilis koonusekujulise plekk-kattega katusega ning krohvitud ja värvitud kuuenurkne torn (juurdeehitatud elektrijaam).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud vesiveskiks 19.saj., täiendatud 20.saj. algul, neogooti stiilis elektrijaamaga.</span>


source: A
code: 15462
name: Koluvere mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Säilinud osaliselt. Kahekorruseline, väljaehitatud katusekorrusega, viilkatusega krohvitud paekiviehitus. Katusekorrusel püstlaudisega otsaviil  ja vintskapid. Osad alumise korruse aknaavad ümarkaarsed, algupäraseid avatäiteid  ei ole. Kõrval asunud, osaliselt säilinud ja ümberehitatud hoone kõrge paekivikorsten on altpoolt nelja- ja ülalt kuuenurgeline.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.saj., oluliselt ümberehitatud.</span>


source: A
code: 15463
name: Koluvere mõisa kartulihoidla
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Madal, neljakandilise  põhiplaaniga krohvitud pae- ja maakiviehitis. Madala viilkatusega. Kõrged korstnapiibud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.saj. lõpul.</span>


source: A
code: 15464
name: Koluvere mõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline (algselt ühekorruseline?), krohvitud paekiviseintega, viilkatusega hoone. Katusekorrus väljaehitatud, viiluala puidust. Eterniitkatus, korstnapiibud lagunevad. Algupärased avatäited puuduvad. Hoone oluliselt ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud. 19.saj. lõpul.</span>


source: A
code: 15465
name: Kullamaa kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 239
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kullamaa kirik valmis algsel kujul arvatavasti 13. sajandi lõpukümnendil. Põhiplaanilt ühelööviline hoone. 1752. a. ehitati käärkamber, 1774. a. mõlemale külgedele tugipiilarid, mis 1777 kaeti laudadega. 1865. a. ehitati hulknurkne koorilõpmik ja 1870. a. uus neogooti torn. Kogu hoone sai seega neogooti üldilme. On iseloomulik Lääne-Eesti sakraalhoone, mille üksikelementides on erandlikult kasutatud tellist. 
Interjööris kõrgelt algavad kuplitaolised võlvid, mille alumine osa laotud ristvõlvina, ülemine osa moodustub kontsentrilistest kiviringidest. Kilpkaared (tellistest) ja dekoratiivsed mõigasroided toetuvad tahulistele post-turpadele, mille talumit kaunistavad pungataolised lehed. Vööndkaared, mida mõlemal küljel ääristab kitsas mõigas, toetuvad ristpiilarist tuletatud eendtugedele. Idavööndkaare põhjaeendtoe talumil erandlikult madalreljeefne hüatsindilehtede friis. Lõunaseina välisküljele kinnitatud fragment ingliskulptuurist pärineb algkiriku kujundusest. Ukseavad portaalideta.  Teravkaarsed aknad S-seinas. Põrand täisnurksetest paeplaatidest. Sisustuses pälvivad tähelepanu kolm laelühtrit (vanim 17.sajandist), viis hauaplaati (17 sajand), renessansskantsel (1626, arvatavasti Haapsalu meistri Marten Mattieseni töö), barokne võidukaarerühm (1682, B.Budeloch), H. Gösekeni (sen.) epitaaf (1681.1682, B. Budeloch), altarimaal (arvatavasti 1865, K.S.Walther) ja orel (1854, C.Tanton).
 

</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajati 1300. a. paiku ühelöövilise hoonena, millel puudusid iseseisev koor kui ka torn. Võlviti tõenäoliselt 14.s. 
1751.a. ehit. käärkamber.
1865.a. lisatakse pikihoonele tugipiilaritega polügonaalne koor.
1869 ehitatakse uusgooti stiilis W-torn.
(pass, 1982)</span>


source: A
code: 15466
name: Kullamaa kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 239
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaeda piirava paekivimüüritise kõrgus on 1,6-1,7 m. Peavärav kirikuaeda (lääneküljes) kujutab endast neljapostilist kaetud paeplokkidest krohvitud ehitist. Jalgväravate postid on ristlõikes 1 x 0,6 m, suure käigu postid 1,2 x 1 m. Väravaehitise kõrgus ca 6 m. Väravaavad suletavad keevisvõredega. Kirikuaia lõunaküljel on veel kaks sissepääsu. Mõlemad koosnevad 1 x 1 x 1,8 m  paepostidest ja on suletavad ühtses stiilis keevisvõredega. Kirikuaia põhjaküljel pääs kalmistule, mis kujutab endast 2,5 m laiust ava müüritises. Väravapostid puuduvad, piirde otstele laotud poste imiteerivad kõrgendused. Puuduvad väravavõred.  Kirikuaiast põhja poole jääva kalmistu välispiirdeks on peaaegu kogu ulatuses erineva kõrgusega, keskmiselt kuni 1m kõrgune paekivimüüritis va põhjaosas, kus piire puudub. Kalmistu peavärav asub  lääneservas, moodustub katustatud paepostidest ja 1,8 m laiusest keevisvõredega suletavast avast. Kalmistu lääneküljel veel kaks võredeta väravaava.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud arvatavasti kalmistu laienemisega seoses, vanem osa kirikuaia ümber.</span>


source: A
code: 15467
name: Kullamaa kirikuaia kabel
type: ehitismälestis
alt_id: 239
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud paekiviehitis ca 11 x 5 x 6,5 m, savikivist kelpkatusega.
Kabeli põhjaküljel kaks kahepoolsete ustega suletavat sissepääsu. Neist vasakpoolne viib matusetalituste läbiviimiseks kohandatud ruumi, parempoolne  abiruumi.  Samal küljel olnud kahest aknaavast vasakpoolne kinni müüritud, parempoolsesse paigaldatud vitraaž (2002 .a.).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Täpne ehitusaeg ei ole teada.</span>


source: A
code: 15468
name: Kullamaa pastoraadi peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, ühekordne, osalt kellerdatud puithoone. Poolkelpkatus kaetud eterniidiga (varem roog). Ruumid põhiosas anfilaadsed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1845-47.</span>


source: A
code: 15469
name: Kullamaa pastoraadi ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, tahutud ristpalkidest ehitis, kaetud eterniidist viilkatusega. Kolm ukseava  markeeritud palkidega. Kesmine neist kahepoolne ja teistest kõrgem.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.saj. keskel.</span>


source: A
code: 15470
name: Kullamaa pastoraadi saun
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike krohvitud kivihoone, eterniitkattega viilkatus, massiivne paekivikorsten.  Aknad vahetatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. saj. keskel.</span>


source: A
code: 15471
name: Kullamaa vesiveski
type: ehitismälestis
alt_id: 240
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahekorruseline paekivist krohvitud seintega, eterniidist viilkatusega. Sissekäik otsaküljest, mille ees neljale tüsedale  paekivipostile toetuv ulualune. Uks kahepoolne, kalasabamustris.  Ristlaudisega ülelöödud otsaviiludes ümarkaarsed aknad. Siseruumis osaliselt kaks vahelage. Veski sisustus säilinud osaliselt. Algset vesiratast asendasid hiljem kaks turbiini. Viimati töötas 1970.ndate aastate lõpus. 
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitusaeg 19. saj. keskpaik. Kuulus kunagisse Kullamaa mõisa tööstuskompleksi.</span>


source: A
code: 15472
name: Vaikna mõisa sild
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühesildeline 26m pikkune lameda 6,3m avaga  paekivist laotud sild, millel madal kiviparapett.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.sajandi II poolel.</span>


source: A
code: 15473
name: Lihula kloostri maaala
type: ehitismälestis
alt_id: 245
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lihula naistsistertslaste klooster oli peamiselt Saare-Lääne piiskopkonna aadlidaamide varjupaigaks. Paiknes Lihula linnuse vahetus läheduses, oli ümbritsetud kastellilaadse ringmüüriga. Kloostriruumid paiknesid suhteliselt vabalt ümber pikliku sisehoovi. Traditsiooniline ristikäik puudus, üksnes hoovi põhja- ja lõunaküljel kulgesid galeriid. Kloostrikirik asus lõunatiivas, selle kõrval paiknes oletatavasti kirik ilmlike jaoks. 16. sajandi keskpaiku suletud kloostri hoonestus oli veel 17. saj. lõpus (S. Waxelbergi joon. 1683) ulatuslikult säilinud, tänaseks alusmüürideni hävinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tsistertslaste nunnaklooster rajati 13. saj. viimasel veerandil (pärast 1262) piiskop Hermann v. Buxhövdeni poolt. Klooster hävines arvatavalt 1570.</span>


source: A
code: 15474
name: Lihula kirik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neogooti vormides kirik (ehit. 1876-78, J.G. Mühlenhausen). Ühelöövilise pikihoonega liituvad sellest pisut kitsam polügonaalne kooriruum käärkambriga, avatud eeskoda ja telkkiivriga torn. Fassaade liigendavad astmelise, osalt fiaalidega lõpetatud tugipiilarid, puidust ehisraamistikega aknad ning kogu kirikut hõlmava motiivina kolmnurkkaarne friis. 
Saaljas siseruumis markeerib üleminekut kooriosaks liseenidele toetuv dekoratiivne võidukaar. Tinglikult 3-võlvikulist pikihoonet katab puidust krohvitud silindervõlv, mida ilmestavad puitkonsoolidelt lähtuvad dekoratiivsed vööndkaared ja tähtvõlve imiteerivad roidesikud. Sarnaselt kujundatud kooriruumi võlv. Altar, kantsel(mõlemad Lihula meister F. Laurberg), orel, orelirõdu ja pingistik kuuluvad kiriku ehitusaega. Koori põhjaseinal mälestustahvel ehitusdaatumitega.(EA).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lihula Elisabeti kirik, neogooti vormides ehit. 1876-78, ehit.-meister J.G. Mühlenhausen.(EA)</span>


source: A
code: 15475
name: Lihula kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Madal paekivimüüritis. Teepoolsel küljel (lõunas) värav, mille moodustavad paepostid 1 x 1 x 2,2 m. Väravaava (2,2 m) on suletav sepisvõredega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavasti samaaegne kirikuhoonega.</span>


source: A
code: 15476
name: Lihula linnuse varemed vallikraavidega
type: Linnus
alt_id: 141
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Üldkavatiselt jälgib muinaslinnuse kuju. Poolringikujulist sisehoovi ümbritses kumera kaguküljega peakorpus, millel idaküljes värav. Selle kõrval asus kabel. Samast küljest piiras linnust kuiv kraav. Linnuse järsunõlvalist loodekülge kaitsesid veega täidetud vallikraavid. Kaguküljel on paiknenud eeslinnus, mille ehitamisaeg ei ole teada.
Tänaseks säilinud vaid väheseid paekivirudimente.- osake kaitsemüürist ja osaliselt  ka vallikraav. Arh. väljakaevamiste käigus avatud osaliselt kabeli ja värava müüristik ning eeskindlustuse ala.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Linnus asus paekõrgendiku neemikul (nüüd tuntud Lossimäena). Seal oli noorema rauaaja II poolest olnud eestlaste muinaslinnus. Ehituse algatajaks oli Saare-Lääne piiskop Heinrich. Looduslikke kaitse-eeldusi arvestades ehitati muinaslinnuse kohale mäeseljandiku loodeotsa 1241-42 kivilinnus, mille poolringja põhiplaaniga peahoone sisaldas 7 ühetaolist ruumi. Värav paiknes kagus. Neemiku tipus peahoone varjus asetsevat ovaalset sisehoovi kaitses järsaku ääres olev kilpmüür. Linnuse seljandikupoolsel küljel olid parhamitaoline kindlustus, avar eeshoov ja neemikut muust seljandikust eraldavad põikkraavid. Sisemist kraavi kindlustati 16. sajandi I poolel väikeste bastionidega. Linnus oli aastatel 1234-51 Saare-Lääne piiskopkonna residents. Maavalduste jagamise (1238-48) ja kaitse huvides anti osa linnust (v.a. torn ja peavärav) Liivimaa ordule. Linnus hävis Liivi sõjas ja on 17. sajandist alates varemeis.
Liivi sõja ajal käis Lihula korduvalt käest kätte, alistudes küll rootslastele, poolakatele, venelastele ja hertsog Magnusele. Kuigi linnus veel säilis, minetas ta pärast Rootsi-Poola sõda aastail 1600-01 oma sõjalise tähtsuse. 1643. a. andis kuninganna Kristiina loa linnuse lammutamiseks ja kasutada sellest saadavat ehituspaasi mõisa ja aleviku majade ehitamiseks. 
Kaevamistel alates 1990 (arheoloog. M.Mandeli ) avati osal. värava ja kabeli müüristik ning värava sekundaarsete eeskindlustuste ala.</span>


source: A
code: 15477
name: Lihula mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 242
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone kahekorruseline, väga heade proportsioonidega klassitsistlikus stiilis krohvitud paekiviehitis. Hoonet katab kõrge nelja massiivse korstnaga kelpkatus. Peaaegu liigendamata fassaad kujundatud lakooniliselt. . Esifassaadi keskosa aktsenteerib neljale toskaana sambale toetuv võimas kolmnurkse viiluga portikus, mille friisi kaunistavad triglüüfid, karniisi hammaslõige.. Portikuse sammaste vahel on rõdu. Hoone keskosas rikkaliku puitnikerdusega hilisklassitsistlik peauks. Peakorruse aknaid tasakaalustab lihtne vahekarniis.
Soklikorrus võlvitud, keskel avar vestibüül. Anfilaadsüsteemis ruume jagab keskkoridor. Saali kahes nurgas klassitsistlikud kahhelahjud, laekarniis ja parkettpõrand. Salongis 19.saj. II poolest pärinev kassettlagi, esindusruumidel klassitsistlikud tiibuksed. I korruse ruumidel silinder- ja servjoonvõlvlaed.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Koos piiskopilinnusega tekkisid 13. sajandil Lihulas linnuse lähedal Piiskopi- ja Ordumõisad. Nende hoonetest pole täpsemalt midagi teada. Mõisahärrad ise elasid linnuses. 
1560. aastate keskel kuulus piiskopimõisale 214 adratalu 305 adramaaga, ordumõisale aga 88 adratalu 171 adramaaga, 1 veski, 27 üksjalga ja 56 vabadikku. 
1630. aastal läks mõis eravaldusse. Rootsi kuningas Gustav Adolf müüs mõisa koos 2 külaga Åke Tottile. 1631. aastal kinkis kuningas talle ka linnuse. 
Mõisa esimest härrastemaja näeb esmakordselt Lihula 1645. aasta plaanil. Elamu paiknes sisemisel eellinnusel, pealinnusest ida pool. Majas oli köök, 3 tuba ja kelder. Plaanile on märgitud ka tall, ait ja majapidamishoov. Viimane võidi rajada juba 13. sajandil. 
1651. aastal peeti mõisas 30 veohärga, 54 lüpsilehma, 34 mullikat, 37 vasikat, 2 sugupulli, 60 lammast, 15 kitse ja 38 siga. Palgatöölisi, peale valitseja, kupja ning karjanaiste ei peetud. Põllud hariti teotööga. 
1670. aastal püstitati eellinnuse edelanurka uus laudkatusega, kivist soklile toetuv puust härrastemaja. Hoones oli köök, suur elutuba, 3 elukambrit, 2 majapidamiskambrit ja kelder. 
1684. aastal mõis võõrandati ning 1686. aastal see kohtunik von Derfeldenile 2200 tünni vilja eest. Sel ajal kuulus mõisale loss, vana härrastemaja, uus härrastemaja, vana ja lagunenud valitsejamaja, tall, kaalumaja, saun, laut ja rehehooned. Läheduses oli puuviljaaed ja kapsamaa. Mõisakeskusest kaugemal asus 2 kõrtsi ja vesiveski. 
1686. aastal kuulus mõisale 11 küla, mõned saunikud ja 7 vabatalupoega. 
1710.-1711. aasta katku tagajärjel suri Lihula kihelkonnas 96 % talurahvast. Selle tulemusena laostus ka mõis. 
1735. aastal kinkis keisrinna Anna Lihula mõisa rittmeister Johann von Manderstiernale. 1744. aastal sai viimase lesk omandiõiguse alevikule. 
18. sajandi keskpaigaks oli põllumajanduslik tootmine mõisas taastatud. Sajandi lõpul ehitati mõisa juurde hollandi tuuleveski. Mõisamajanduses omandasid tähtsa koha viinapõletamine ja nuumhärgade kasvatamine. 
1795. aastal müüdi mõis võlgade katteks Karl Friedrich von Stackelbergile. 1802. aastal pantis viimane mõisa edasi oma õemehele Gustav Strandmanile. 
1810. aastal läks mõis oksjonil Karl von Wistinghausenile. 
19. sajandi alguseks oli Lihula mõisa talupoegade arv kasvanud 900 hingeni. 
Hiljemalt 1840. aastaks valmis uus klassitsistlik härrastemaja, uued tallid, ait ja teised majapidamishooned. 
1858. aastal oli mõisal 37,8 adramaad ja 1258 hinge talurahvast. 
1867. aastal abiellus Anna von Wistinghausen Alfons von Buxhoevedeniga ning kui Anna 1874. aastal mõisa päris läks viimane seega Buxhoevedenide perekonna kätte. 
1913. aastal müüs Hermann von Buxhoeveden mõisa suure võlakoorma tõttu Eestimaa Mõisaomanike Liidule, kes valitses seda juba 1910. aastast. 1916. aastal müüs Eestimaa Mõisaomanike Liit mõisa edasi Berend von Wetter Rosenthalile. 
Eesti Vabariigi algul omandas mõisa eestlane Karl Timberg. 1920. aasta agraarseaduse järgi tuli aga hoolimata omaniku rahvusest suurmaaomand võõrandada ning nii jäi Karl Timbergile vaid mõisasüda. 
1920. aastate lõpul oli mõisal umbes 70 lehma ja hobust. Peeti ka lambaid, sigu ja kanu. Mõisa aias kasvas palju sorte õuna, pirni- ja ploomipuid. Seal leidus spargli ja maasikapeenraid, vaarikaid ning punase- ja mustsõstra põõsaid. Aias oli ka mitu kasvuhoonet. 
1940. aastal mõis võõrandati. Selle viimane omanik, Karl Timbergi väimees Riigikogu liige Ado Roosiorg aga saadeti Siberisse, kus ta ka suri. Ado Roosioru naine ja tütar põgenesid 1944. aastal Eestist. 
Nõukogude ajal on mõisahäärberi sisemust vaheseinteehitamise ja lammutamisega suures osas muudetud. Kaua aega paiknesid mõisahoones korterid. Viimastel aastakümnetel paiknes häärberis Lihula sovhoosi kontor. 
6. juunil 1995 tagastati mõis Ado Roosioru tütrele Madli Roosiorg-Kirchhoffile. 
7. juunil 1995 kinkis viimane mõisahooned ja neid ümbritseva maa fondile Keskaegne Lihula, et neid kasutataks Lihula ajaloo propageerimiseks ning kultuuri- ja hariduselu arendamiseks. 
23. novembril 1995 võeti vastu Lihula Muuseumi asutamise otsus. Esimene näitus avati mõisas 24. veebruaril 1996. 
Lisaks muuseumile tegutseb mõisas ka Lihula Rahvaülikool ja loodusturismiga tegelev Kumari reisid ning kunstipood Väike Salong.
(allikas: Lihula muuseumi kodulehekülg)</span>


source: A
code: 15478
name: Lihula mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 242
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park rajatud klassitsistlikus stiilis, kasutades ära looduslikku eripära. Seega piirab parki loodest ja põhjast vallikraav, millest on kujunenud 3 tiiki. Osaliselt on säilinud ka piirdemüürid.
Peahoone esisel alal on ringikujuline sissesõidutee. Puistu moodustavad valdavalt kodumaised liigid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park rajatud ilmselt 19. saj. keskel.</span>


source: A
code: 15479
name: Lihula mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: 243
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viljaait. Paekivist, krohvitud seintega. Poolkelpkatus. Esifassaadil hoone ulatuses eenduv ulualune, mis toetub kaheksale jämedale dooria sambale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. saj. I poolel.
(pass, 1984)</span>


source: A
code: 15480
name: Lihula mõisa viinaait
type: ehitismälestis
alt_id: 243
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvitud paekiviseintega, eterniidist poolkelpkatusega. Hoone nurkades, esifassaadil poolsambad dooria kapiteelidega. Nii esi- kui tagafassaadi seinapinnad liigendatud nelinurksete ja ümarkaarsete petikniššidega. Otsakülgedes ja esifassaadil vasakpoolses otsas kahepoolega uksed. Aida tagaküljes viilkatusega väljaehitis, all kelder.(pass, 1984)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. saj. I pool.
(pass, 1984)</span>


source: A
code: 15481
name: Lihula mõisa moonakatemaja 1
type: ehitismälestis
alt_id: 243
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, ühekorruseline, paekiviseintega, õhukese krohvikihiga  hoone. Kaetud viilkatusega. Aknad ja uks ei ole algupärased.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. saj.esimesel poolel.</span>


source: A
code: 15482
name: Lihula mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
alt_id: 243
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Praegu varemetes. On olnud stiilse kujundusega hoone. Keskosas kahekorruseline kolmnurkfrontooni ja segmentaknaga, muus osas ühekorruseline.
(pass, 1984; KKT 2001)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. saj. keskpaigas.
Hoone hävis 1983.a. tulekahjus.</span>


source: A
code: 15483
name: Lihula mõisa kõrtsihoone
type: ehitismälestis
alt_id: 243
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone kaotanud oma algupärase välimuse. Ümber ehitatud korteriteks. Alumine korrus arvatavasti paekivist, paksu krohvikorra all. Keskosas kahekorruseline, alusvooderdisega. Katusekatteks profiilplekk.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. saj. keskpaigas.
(KKT, 2001)</span>


source: A
code: 15484
name: Lihula mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: 243
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Piklik paekiviehitis eenduva risaliidiga keskosas. Selle viilul keskaegne Buxhövdenite vapp (raidkivi). Hoone vasakpoolses tiivast säilinud väike osa müürist, teisel pool rohkem. Risaliidi keskosas kaarja avaga värav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. s. esimesel poolel.</span>


source: A
code: 15485
name: Lihula mõisa moonakatemaja 2
type: ehitismälestis
alt_id: 243
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, nüüd viil- varem arvatavalt (pool)kelpkatusega paekivihoone.  Karniise ei ole säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. saj. keskpaigas.</span>


source: A
code: 15486
name: Lihula mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
alt_id: 244
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisa tuuleveski näol on tegemist mõisaansamblisse kuuluva tööstusrajatisega - hollandi tüüpi tüvikoonuselise tuulikuga. Algselt mitmekorruselise veski katus, vahelaed ning muud puitkonstruktsioonid on hävinud, säilinud on lubimördiga seotud paekivist hoonekehand. Tuuliku müürist on langenud välja palju ehituskive, olemasolevad suuresti murenenud, esineb müüritise vajumist ning suuri pragusid. Avade sillused on kohati hävinud või tugevalt kahjustunud. Nagu hollandi tüüpi tuulikuile iseloomulik, on antud veskil kaks vastastikku asetsevat ukseava, merepoolsel küljel paikneb eenduvas mahus kolmas ukseava. 
Tuulik seisab looduslikul paepaljandil endise linnuse muldkindlustuse esisel nõlval. Tuuliku ümbrus on hooldatud ning koos ümbruses paiknevate mõisahoonete ning pargiga moodustab tuulik maalilise terviku. Tegemist on ühe vanima Hollandi tüüpi tuulikuga Läänemaal, mille esmasest kasutusele võtust on andmeid 1790. aastast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 18. saj. lõpus. (KKT,2001)</span>


source: A
code: 15487
name: Lihula mõisa moonakatemaja 3
type: ehitismälestis
alt_id: 243
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvitud kivihoone. Soklikorrus krohvitud. Teine korrus (hilisem juurdeehitis) laudvooderdisega, värvitud. Esialgne ilme ei ole kahjuks säilinud. Kaetud viilkatusega. Avad suured, lihtsad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. saj. keskpaigas. (KKT, 2001)</span>


source: A
code: 15488
name: Lihula mõisa piirdemüürid
type: ehitismälestis
alt_id: 243
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Koosneb (läänest arvates 13 + värav + 12), umbes kahe meetri kõrgustest paekivipostidest. Pealt madala püramiidja kujuga, väravarajatis kolmnurkviiluga, ümarkaarse avaga. Sepisvärav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. saj. keskpaigas.</span>


source: A
code: 15489
name: Kasari sild
type: ehitismälestis
alt_id: 601
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>13 sildega raudbetoonist kaarsilla üldpikkus on 308,15 m, laius 6,96 m, millest sõidutee 5,33m. Sillasambad on graniitplokkidest, rajatud kuni 2,2 m sügavusele, jõesambad on varustatud jäämurdjatega. Sildehitis on jätkuvkaarne, kaarte tõus vaid 1:10, mis annab sillale kerge ja saleda ilme. Peakanduriteks on kolm rööbitist raudbetoonkaart, mis põiktalade abil kannavad sõidutee võlvplaati ja konsoolset kõnniteed. Projekteeritud kandevõime 432 kg ruutmeetrile.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitustöid alustati 1904. aasta jaanuaris ja ametlikule vastuvõtuaktile kirjutati alla 9. juunil 1905. aastal. Valmides oli tegemist maailma pikima raudbetoonsillaga. Silla projekteeris ja ehitas F. Hennebique`i Belgia firma Venemaa filiaal Monicour ja Egger. Aastatel 1928-1929 tehti sillale kapitaalremont: rajati hüdroisolatsioon ja laoti ümber klompkivisillutis. Teises maailmasõjas purunes 2 sillet, mis taastati aastatel 1942 ja 1946/47 endisel kujul 1983.a. muudeti liiklus sillal ühesuunaliseks. Peale uue silla valmimist 1990. aastal suleti sild liiklusele. Silla restaureerimistööd lõpetati 2000. aastal. Silla lõunapoolsel pealesõidul avati mälestuskivi.</span>


source: A
code: 15490
name: Jaagu talu rehielamu
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rehielamu on roost täiskelpkatusega, värvitud rõhtlaudvoodriga paekivist rehealusega eluosale liitub palkseintega aganik.  Rehetoas säilinud savi- ja kruusasegune muldpõrand, parred, reheahi. Kambritel tahutud palkseinad ja talalagi. Kambrite kuueruudulistel akendel on südamekujuliste sisselõigetega luugid.
Hoitud iseloomulik sisustus, kogutud vanavara.
(KKT; 2001)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Talu hoonestus pärineb põhiosas 19.saj. IV veerandist.</span>


source: A
code: 15491
name: Jaagu talu laut
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suhteliselt kõrge lõhutud maakivist vundament, ümarpalkseinad ja roost täiskelpkatus. Esiküljel 2 kahepoolset väravat ja rõhtsad 6-ruudulised aknad. Uugid katusel.
(KKT, 2001)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1934.</span>


source: A
code: 15492
name: Jaagu talu riideait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vahelikuga, etteulatuva räästaalusega ümarpalkseintega aidaosa, mida katab rookattega täiskelpkatus.  Kaheruumiline, vasakul riideait, paremal hoiti rakmeid ja linatöötlemisvahendeid. 
Säilinud algupärased uksed kood hingede ja lukkudega.
Säilinud ka palju tarbeesemeid.
(KKT, 2001)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Riideait e. vanaait pärineb 1833.aastast.</span>


source: A
code: 15493
name: Jaagu talu viljaait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viljaait e. jahuait on ühe ruumiga, ukse ees lõhestatud palkidest mademega räästaalune. Seinad ümarpalgist, rookattega täiskelpkatus.
Säilinud algupärased uksed  koos hingede ja lukkudega.
(KKT, 2001)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  19. saj. IV veerandil.</span>


source: A
code: 15494
name: Jaagu talu kalaait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Üheruumilise kalaaidaga on liidetud lükanduksega vankrikuur. Hoone on ümarpalkidest, roost täiskelpkatusega. Säilinud palju tarbeesemeid.
(KKT, 2001)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Talu hoonestus pärineb põhiosas 19.saj. IV veerandist.
Arvatavasti üks vanemaid kompleksi kuuluvatest hoonetest.</span>


source: A
code: 15495
name: Jaagu talu meeait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Meeait on üheruumiline täiskelpkatusega, ümarpalkseinte ja ristnurkadega. Rookatus restaureeritud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Talu hoonestus pärineb põhiosas 19.saj. IV veerandist.</span>


source: A
code: 15496
name: Jaagu talu kaev
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaev asub keset õue. Ümarpalkidest kolme palgikorraga salv. Ajutiseks katteks eterniittahvlid. Kaevukook puudub.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Talu hoonestus pärineb põhiosas 19.saj. IV veerandist.</span>


source: A
code: 15497
name: Kirbla kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 232
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirbla Nigula kirik on Eesti väiksemaid (28,9x11m. Lääne-Eesti hilisgooti traditsiooni järgiv võlvitud pae- ja maakiviehitis, plekk- katusega. Ristkülikukujulise põhiplaaniga lihtsas kavatises: nelinurkne kooriruum ja ühelööviline pikihoone, mille nelinurkse ristlõikega vööndkaar poolitab kaheks traveeks. Vööndkaar toetub ümaratele rippsammastele, mille talumil vapikilp piiskop Orgase kolme rombiga (1492-1515). Tõusva seitlijoonega servjoonvõlvil Läänetravees lamereljeefne päiskivi vapikilbiga. Edelanurgas algav müüritrepp lõunaseinas. Koori põhjaseinas kogu seinalaiust hõlmav ümarkaarne nišš. Peauks raidportaalita. Aknad külgseinas ebaühtlase kõrguse ja suurusega, valminud ilmselt erinevatel aegadel. (pass, 1982; EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1500 paiku, Saare-Lääne piiskopi hooldusel. Esmamainimine 1531.
Torn on hilisema lisandina ehitatud tõen. kahes järgus: alumine hiljemalt 18. s., ülemine 19.s. (EA)</span>


source: A
code: 15498
name: Kirbla kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 232
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaeda piirava kivikuhjatise või -müüritise kõrgus esiküljel 0,8 m, mujal 0,4 - 1,2 m. Esiküljel paekivimüüritise pealipind kaetud betooniga. Mujal müüritise materjaliks lisaks paekivile ka maakivi. Peavärava postid lõunaküljel (0,6 x 0,6 x 3,5 m) on laotud paekivist, avaga 2,3m. Postid on võredeta ja vastavate hingedeta. Kalmistu ülejäänud kolm väravat on suletavad ühe- või kahepoolsete keevisvõredega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajamisaega ei ole teada, arvatavasti pärineb kirikuaia kasutuselevõtust, hiljem uuendatud.</span>


source: A
code: 15499
name: Tika talu rehielamu
type: Elamu
alt_id: 249
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Põhja-lõunasuunalisel rehielamul roost poolkelpkatus. Eluosa välisseinad rõhtlaudvoodriga,  6-ruuduliste akendega. Tüüpiline plaanilahendus: keskel rehetuba, mille kõrval põhjakaares eeskamber kahe kõrvutiasuva tagakambriga, rehetoast vasakul oli aganikuga rehealune. Sissekäigu ees kinnine viilkatusega tuulekoda.  Rehealuse seinad pooles ulatuses paekivimüüritisega. 1990.-ndate lõpus väljaehitatud katuseaken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoonestus pärinab 19.saj. lõpust- 20 saj. algusest. (pass, 1984)</span>


source: A
code: 15500
name: Tika talu 3-ruumiline ait
type: ehitismälestis
alt_id: 249
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Roost poolkelpkatus. Tahutud ristnurkadega palkseinad. Viiluotsad sakmelise servaga püstlaudadest. Viilus 6-ruuduline aken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. saj. lõpp - 20. saj. algus. (pass, 1983)</span>


source: A
code: 15501
name: Tika talu vahelikuga ait
type: ehitismälestis
alt_id: 249
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Roost täiskelpkatus. Tahutud palkseinad. Etteulatuv räästaalune. Vaheliku kõrval hoone ulatuses kitsas ruum kütepuude jaoks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.saj. lõpp - 20.saj. algus (pass, 1983).</span>


source: A
code: 15502
name: Tika talu kelder
type: ehitismälestis
alt_id: 249
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maa- ja paekivimüüritisega ning mätaskatusega kelder, esifassaadil kivi aastaarvuga 1891.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.saj. lõpp - 20.saj. algus.</span>


source: A
code: 15503
name: Tika talu kaev
type: ehitismälestis
alt_id: 249
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pae- ja maakividega vooderdatud salv, raketis (pealisehitus) kaasaegne- luugiga suletav  laudadest viilualune, mis asetseb maakivist laotud soklil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.saj. lõpp-  20.saj. algus. (pass, 1983)</span>


source: A
code: 15504
name: Kloostrimõisa mõisa peahoone varemed
type: ehitismälestis
alt_id: 233
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskaegseid ehitusosi kasutades valmis 17.s.  paekivist 2-korruseline murdkelpkatusega härrastemaja, millel peasissepääsu ees I k. kõrgune sammasportikus.
Säilinud on põhiseinad, osaliselt soklikorruse võlvid ja jäänused kahest võimsast mantelkorstnast. (EA)

</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis kasvanud välja Lihula naiskloostri 13. saj. majandusmõisast.
Keskaegseid ehitusosi kasutades valmis paekivist härrastemaja 17. saj. keskpaigas.
1686.a pärineb esimene härrastemaja kirjeldus.
Hoone lammutati 1939-40.</span>


source: A
code: 15505
name: Kloostrimõisa mõisa keldri varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist võlvidega kelder, tänaseks varisemiohtlikus seisukorras. 
(KKT,2001)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatav ehitusaeg 19.s. IV v.</span>


source: A
code: 15506
name: Kloostrimõisa mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekivist hoone.  Viilkatusest väljaulatuvad kolmnurkviiluga uugid. Samas hoone idaosas kõrge paekivikorsten. Fassaadil ümarkaarsed ukseavad ja pandus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatav ehitusaeg 1901.</span>


source: A
code: 15507
name: Kloostrimõisa mõisa lauda varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Praeguseks säilinud lauda varemed on moodustunud osa karjakastellist. Paekiviehitis. Valtskividega kaetud viilkatus on suuremas osas sisse varisenud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub peahoonest ca 100m eemal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatav ehitusaeg 19.s.</span>


source: A
code: 15508
name: Matsalu mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hilisbarokne peahoone koosneb katusekorrusega  kivist poolkelpkatusega kesksest häärberist ja kahest flankeerivast poolkelpkatusega ühekordsest tiibhoonest (ühendati vaheehitustega 1867). Dekoor on lakooniline, profileeritud räästakarniis, nurgarustikaga. Hooneosadel on eraldi sissepääsud. Peasissepääsu ees on terrasspandus, mille all pikalt eenduv keldri sissekäik.  Ruumijaotus anfilaadne. Saal paikneb keskel, tiibhoonete planeering lähtub kesksest mantelkorstnast. Algsest sisekujundusest säilinud peegelvõlvlaed, baroksed vaheuksed ja pööningu trepivõre. Peahoonel on säilinud klassitsistlikud välisuksed ja sepisdetailid keskosa rõdul.  (pass, 1982; EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varasemad teated 1560. Tänaseni säilinud hoonestus pärineb 18.saj. II poolest, v. Manderstjernade ajast. Kolm eraldiasetsevat hoonet ühendati vaheehitustega 1867.a.
1980.a.  restaureeriti arh. H. Kolmeri projekti järgi Matsalu LK keskuseks.
(pass, 1982, EA)</span>


source: A
code: 15509
name: Matsalu mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park planeeringult  üldjoontes vabakujunduslik regulaarpargi sugemetega. Maja taga kivimüüriga piiratud ala peahoone poolses osas 2 neljakandilist muruväljakut markeeritud puuderividega. Tagumises osas olnud viljapuuaed, mille kujundust ilmestasid huvitava kujuga kuivenduskraavid. Peahoone ees suur tiik mille saarel asus paviljon. Peahoone eest terrasspanduselt avanesid vaated ka  kõigile kaarekujuliselt paiknevatele kõrvalhoonetele. Väike pargiosa sissesõiduteest idas oli ilmselt kasutusel köögiviljaaiana. 
Puuviljaaia taha jäi väga suur metsapark.
Park liigirikas, lisaks valdavalt kodumaistele liikidele, on ka mitmeid tähelepanuväärivaid intodutsente (har. pöök, lehised, seedermänd).
Sordirikkast viljapuuaiast (tänaseks täielikult hävinud) on alguse saanud praegune Palmse mõisa puukool.
Tänaseks park võsastunud, hooldamata. (Dendroloogiline invent. 1982)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Park rajatud ilmselt 18.saj. keskpaiku esimeste hoonete valmimisega.
Praegune vabakujuline planeering  pärineb19. s. III veerandist, põhilisest ümberehituste perioodist. 
(Ajalooline õiend, 1982)</span>


source: A
code: 15510
name: Matsalu mõisa allee
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allee ääristab mõisasse suunduvat edela-kirdesuunalist  teed ~1km pikkuselt. Liigiliselt segaallee -  vahtrad, saared , hobukastanid. (Dendr. invent, 1982)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Istutatud ilmselt 19. saj. II poolel.</span>


source: A
code: 15511
name: Matsalu mõisa piirdemüürid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone tagune pargiosa on osaliselt piiratud ~1,5m kõrguse paekivist müüriga. Kahelt poolt peahoonet viivad parki väravad (tänaseks ainult avad). Osaliselt lagunenud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Piirdemüür ehitatud ilmselt 19. s. II poolel.</span>


source: A
code: 15512
name: Matsalu mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehit. maakividest, mille juures on kasutatud dolomiidist nurgakvaadreid. Algselt olnud poolviilkatusega, hiljem ümberehitatud viilkatuseks. Katusekatend eterniit. Hoonel suured kaaraknad, kaarväravad ning esifassaadi liigendavad kaheksa pilastrit.
(Ajal. õiend, 1979)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. ilmselt 19.s. III veerandil.</span>


source: A
code: 15513
name: Matsalu mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitatud põllukividest. Hoonega on liidetud mitmeid telliskivist juurdeehitisi. Kõrgelt murtud poolviilkatus, milles neli kolmnurkset katusakent, katusekatendiks tsementkivi. Esifassaadi liigendavad 8 siledatüvelist, dooria kapiteelidega sammast, mille all on välissein taandunud moodustades ulualuse. Räästakarniis sammaste kohal laudadest. Risaliitidega eenduvad esifassaadi otsad on liigendatud vertikaalselt kumbki kahe pilstriga. Aida lõunatiivas neljast ristvõlvikust ruudukujuline laoruum, mille keskel võlvikannad toetuvad sambale. (ajal. õiend, 1979)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavasti 18. saj lõpus- 19. sajandi alguses</span>


source: A
code: 15514
name: Matsalu mõisa viinaköök
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline paekiviehitis, mille nurgad laotud tahutud nurgakvaadrites. Hoonel  kelpkatus. Avad lihtsad.
(ajal. õiend, 1979)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. ilmselt 19. s. III veerandis.</span>


source: A
code: 15515
name: Matsalu mõisa sepikoja varemed
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandi III veerandist pärinev maakivist müüridega hoone, mille avadel dolomiidist kaarsillused, dolomiiti on kasutatud ka värava ääristuses. Katusekonstruktsioon on varisenud, poolviilkatuse katteks oli kasutatud S-kivi. Praeguseks varemetes</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. ilmselt 19. s. III veerandis.</span>


source: A
code: 15516
name: Matsalu mõisa saun
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike peaaegu ruudukujulise plaanilahendusega  paekivihoone.  Kaetud kelpkatusega, mille räästa all karniis. Aknaavad hoonel peaaegu puuduvad. Fassaadil suur uks, mille kohal väike tuulutusaken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. ilmselt 19. s. III veerandis.</span>


source: A
code: 15517
name: Matsalu mõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Olnud poolkelpkatusega paekivihoone. Ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. ilmselt 19. s. III veerandis.</span>


source: A
code: 15518
name: Matsalu mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kelder on ringikujulise põhiplaaniga, mahukas võlvitud ruum. Välise ringi sees asub poolkaarekujulise põhiplaaniga sisesein. Selle ühes otsas on välis- ja siseseina vaheline käigu ots kinni müüritud, teine ots avatud. Keldri keskel laskub võlv seenekujuliselt polügonaalsele tugisambale. (ajal. õiend, 1979)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. ilmselt 19. s. III veerandis.</span>


source: A
code: 15519
name: Matsalu mõisa küün
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakiviehitis. Kaetud  kelpkatusega. Sissepääsud keskteljel. Kasutusel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. ilmselt 19. s. III veerandis.</span>


source: A
code: 15520
name: Matsalu mõisa rehe varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muust hoonestusest eemal asuvad maa- ja paekivist varemed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. ilmselt 19. s. III veerandis.</span>


source: A
code: 15521
name: Vanamõisa mõisa peahoone varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlikust ehitisest säilinud tiibehituse osi ja madal ase. Hoone oli väga pikk, liigendatud põhiplaaniga paekivihoone.  Oli kaetud viilkatusega, mille katteks kivi.

</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vanamõisa mõis (saksa k Wannamois) rajati 17. sajandil.19. sajandil ja enne võõrandamist 1919. aastal, kuulus ta von Budbergide aadliperekonnale. Peahoone ehitatud 19.s. I poolel. Põletati 1905</span>


source: A
code: 15522
name: Vanamõisa mõisa park ja alleed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega (umbes 4 ha). Vabakujunduslik, kompositsioonis kasutatud tihedaid korrapäraseid puudegruppe (lehisest, elupuust).  Endine teedevõrk ei ole jälgitav, olemasolevad rajad on kujunenud stiihiliselt. Peahoone ees ja taga on olnud avar väljak, pargi sissesõiduteed palistatud alleedega. Hästi säilinud endise kuivatihoone  juurde viiv allee.  Pargipuistu moodustavad tamm, vaher, kuusk, saar, harilik mänd, valge mänd, siberi lehis, elupuu, arukask, hobukastan, remmelgas, pihlakas.  Palju ka  põõsaid: sireleid, enelaid, harilikku kuslapuud, lumemarja, harilikku kukerpuud. Lähipargile oli liitunud puisniidu-ilmeline parkmets, mida läbinud looklev tee viis  R. B. B. v. Benninghauseni hauakambri juurde.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.saj. I poolel.</span>


source: A
code: 15523
name: Vanamõisa mõisa sild
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sild suhteliselt pikk 64,2m , laius 5m, otstes kaarjalt kuni 7,7 meetrini laienev; 7-sildeline kaarvõlvidega väikese tõusuga keskosas, paekivirinnatisega . Suhteliselt madala parapetiga.  Ülevooluküljel kuni 2 m kõrgused teravdatud esiservaga jäämurdjad, allavooluküljel tüsedad poolsilindrilised tugipiilarid. Ehitatud kohalikust paest, sideaineks lubimört. Kivide välispind töötlemata. Võlvide paksus vaid 35 cm.(EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.saj. II veerandil. Remonditi 1923-30, mil kindlustati võlvikandu ja torkreediti vuugid.
(EA)</span>


source: A
code: 15524
name: Vanamõisa mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, võrdlemisi suur, ühekordne krohvitud paekivihoone. Hoonet katab osaliselt eterniit-, osaliselt s-kivi katendiga  poolkelpkatus. Katusekorrusel ehitatud vintskappidesse aknad. Esiküljel kaaristu, mis kinnimüüritud, seinad liigendatud kaasaegsete uste ja akendega.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I poole keskel või II veerandil.
(Mõisate esialgne ülevaade, 1978)</span>


source: A
code: 15525
name: Vanamõisa mõisa teenijatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, võrdlemisis suur, hästi valitud ja tasakaalustatud proportsioonidega ühekordne krohvitud paekivihoone, millel olnud lakatube hoone otstel. Hoonet katab kivikattega poolkelpkatus. Karniisid kaunistatud hammaslõikega. Avatäiteid aja jooksul vahetatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.saj. I poole keskel või II veerandil.</span>


source: A
code: 15526
name: Vanamõisa mõisa sõiduhobuste tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, pikk krohvitud paekivist ehitus. Nurgad ja ukse- ning aknaavad markeeritud tellisega. Ehitust katab viilkatus, kaetud eterniidiga. Hoone tugevalt ümberehitatud.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I poolel.</span>


source: A
code: 15527
name: Vanamõisa mõisa valitsejamaja mantelkorsten
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur  neljakandilise põhiplaaniga  ruum, millelt tõuseb püramiidjas osa kuni korstnapiibuni. Ehitatud paekivist, ülaosa varisenud.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mantelkorsten pärineb 18.saj. lõpust või.19.saj. algusest.</span>


source: A
code: 15528
name: Vanamõisa mõisa sepikoja varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pae- ja telliskivist hoone varemed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. keskel.</span>


source: A
code: 15529
name: Tuudi mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisa peahoone on kahekorruseline kõrge kelpkatusega ning kahe mantelkorstnaga barokne (barokisugemetega varaklassitsism) massiivne krohvitud  paekiviehitis.  Esi- ja tagafassaadi keskosas nõrgalt eenduv kvaaderrustikaga raamistatud keskrisaliit, mis moodustab kolmnurkfrontooniga kaetult kolmanda korruse väljaehitise. Ruumide planeeringus kajastub ajastule isloomulik telgsümmeetriline kavatis. Alakorrusel vestibüül ja võlvitud majandusruumid, ülal anfilaadsed elutoad ja saal.

 </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Peahoone valmis 18.s. 80-90ndatel aastatel (teateid kivist peahoone kohta on juba  17. saj. lõpust). Nõukogude ajal peahoones kolhoosi kontor.
17. sajandi algul rajatud mõisa viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Konstantin Edler von Rennenkampff. </span>


source: A
code: 15530
name: Tuudi mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega (5,8ha) vabakujunduslik park (tugevasti hõrenenud puistu ei luba teha järeldusi pargi esialgse stiili kohta). Majaesisele asfalteeritud ringteega piiratud ovaalsele väljakule suundub maanteelt allee. Pargi põhiosa paikneb laugjalt kirde suunas laskuval reljeefil ning läheb sujuvalt üle metsapargiks. Parkmetsas suur ringkanal, millel on omakorda vahekanaliga poolitud 2 saart. Teedevõrk vaid kohati aimatav. Edelakülg piirneb puuderivi ja madala kiviaiaga. Pargi territooriumil asub, lisaks mõisa peahoonele, veel jääkelder ning uuem hoonestus koos aiamaaga. Puistu koosneb valdavalt vahtrast, pärnast, jalakast, lisanduvad männid, kuused, tammed, arukased, elupuud. Nooremad puud palsami nulg ja torkav kuusk. Põõsastest esinevad suur läätspuu, lumimari, pihlenelas, enela- ja pajuliigid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud arvatavalt 19.s. esimesel veerandil.</span>


source: A
code: 15531
name: Tuudi mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Võlvitud paekivikeldri sissepääsu ees silikaattellistest  eterniitkattega viilkatusega juurdeehitis. Keldriosa kaetud samuti eterniitkattega katusega, mis suhteliselt lame. Ümbrus võsastunud, hooldamata.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitusaeg arvatavasti 18. saj. lõpp- 19. saj. algus</span>


source: A
code: 15532
name: Keskvere mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 235
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Barokne, ühekordne, osaliselt kellerdatud palkidest hoone, kaetud rõhtlaudvoodriga. Kõrge poolviilkatus oli  kaetud rooga, tänaseks on see asendatud plekiga.  Hästi säilinud mantelkorsten. Fassaadidel nurkades imiteeritud teemantkvaadrid, aknad, milledel osaliselt säilinud sepishinged ja –nurgikud, on 12-ruuduga, ääristatud profileeritud piirlaudadega. Kujundusele andis rütmi ka hästi proportsioneeritud katusekõrgus. Säilinud ka barokse dekooriga puitlõikega siseuksed ja 2 barokset kahhelahju. Enamuses ruumides algupärastest laiadest laudadest põrandad, talalaed ning baroksed siseuksed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitusajaks on pakutud 1750-ndad 
Enne 1919. aasta võõrandamist kuulus mõis (saksa k Keskfer) von Ungern-Sternbergidele.</span>


source: A
code: 15533
name: Keskvere mõisa park
type: ehitismälestis
alt_id: 235
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõisa peahooneesist väljakut on raaminud hooned, millest säilinud ait. Peahoone taga paekivimüüritisega piiratud viljapuuaia- ja pargiosa, millest põhja pool on asunud karjakastell. Peahoone ette oli poolkaare kujuliselt istutatud lehtpuid, viljapuuaia põhjakülge tähistas kuuskede rida.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud arvatavasti 18.-19.saj.</span>


source: A
code: 15534
name: Keskvere mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: 236
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, varaklassitsistlik suhteliselt pikk viilkatusega (algselt kõrge kelpkatusega), sammastega paekiviehitis. Massiivseid kivisambaid oli algselt kolm (nüüdseks kirdepoolne hävinud).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18. s.  II pooles.
(pass, 1982)</span>


source: A
code: 15535
name: Martna kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 234
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hilisgooti. Harvaesinevalt laia ühelöövilise kiriku kavatise eripära rõhutab traditsioonilise (pikihoonest kitsama) kooriruumi puudumine. Madala võidukaarega eraldatult on altariruumiks idavõlvik. Seda katab sügavale langevate võlvikandadega servjoonvõlv, mille päiskivil piiskop Orgase kolmerombiline vapikivi. Võlvide servjooni katavad maalingud 
Ühevõlvikulist koori eraldab kahevõlvikulisest pikihoonest teravkaarne võidukaar. Pikihoone võlve jäljendav neogooti vormides puitlagi pärineb 1683. aastast.
Peaportaal läänes, kaheastmeline ning  muudetud19. saj. hilisgootiliselt ümarkaarseks, talum järgib palendi astmelisust.  Tähelepanuväärseimaks fassaadidetailiks on vapitahvel põhjaportaali kohal.  Algkavatisse kuulub võlvitud käärkamber kiriku põhjaküljel, samuti lõunaseinast algav müüritrepp. Lääne- ja põhjaseinas olevad raidportaalid on mõnevõrra ümberehitatud. Akendest on algkujul säilinud idapoolne ja väike ümaraken lääneseinas. Põhjaseina aknad murti sisse alles 1863. aastal, mil ehitati avaramaks ka lõunaaknad. Akende puhul on märkimisväärne idaaknal säilinud astmeliselt laienev sisepalestik. 
Torni kiviosa sai oma praeguse kuju 1865.aastal, 16,5 m  tornikiiver valmis1883. aastal.                                                       
Interjööris: gotlandipärase kujundusega paest ristimiskivi (u 1500) , oletatavasti Christian Ackermanni loodud altarisein, ampiirstiilis kantsel (valmis 1820. aasta paiku), perekonnarõdu (17. saj.), orel (C.A. Tanton 1845), orelirõdu (1862).  Kiriku kooriruumis Käsumees Hansu mälestuskivi. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varaseim teade siin olnud kirikust pärineb 1298 aastast. Praeguse püha Martinuse kiriku ehitamisajale 15.-16. sajandi vahetusel, viitab põhjaportaali kohal seina müüritud Saare-Lääne piiskop Johannes III Orgase (1491-1515) vapikivi. Selle autoriks peetakse Liivimaa väljapaistvaimat hiliskeskaja kivimeistrit Reynekenit ning valmistamisajaks aastaid 1513-15. 
Nelinurkne torn kõrge fassaadiniššiga arvat. 17. s
Torni kiviosa sai oma praeguse kuju 1865. aastal, 16,5 m  tornikiiver valmis 1883. aastal. Torni põhjaküljel on hauakamber. 1788. a oli kirikul õlgkatus, 1838. a on mainitud laudkatet, mis 1861 a asendati peale katuse madaldamist asfaltpapiga. Praegune katusekalle pärineb 1891.a Samal aastal kaeti katus sindliga ning pärast II ms alumiiniumplekiga. Kirikut uuendati ulatuslikult 1860. aastatel, misjärel see omandas valdavalt tänaseni säilinud ilme. 
Koori 1875.a. valatud tsementpõrand on Eesti vanimaid.</span>


source: A
code: 15536
name: Martna kirikuaia kabel
type: ehitismälestis
alt_id: 234
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub kalmistu idapoolsel küljel. Paekivist, krohvitud ja lubjatud ehitis, mõõtudega 14x8x6m. Ümarkaarne ukseava, mis on suletav diagonaallaudisega ustega, asub põhjaküljel. Tähelepanu väärib lukusilt. Ümarkaarsed väikesed aknad küljeseintes, lõunaviilus luuk. Kõrgemaks ehitatud  plekk-kattega poolkelpkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitusaeg ei ole teada, Ümberehituste jäljed näha hoone müüridel (viiluväljal).</span>


source: A
code: 15537
name: Martna kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 234
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Umbes 1-1,6m kõrgune põhjaküljel astmelisena laotud e sideainega paekivimüür (mõned maakivid) piirab kirikuaeda ida, põhja ja osaliselt lääne (madalam) poolt. Peavärav põhjaküljel. Selle moodustavad  sepisvõredega suletavad, tsementkrohviga kaetud  kolme paekivipostiga (1x1x2m) avad (2m ja 1 m). Põhjaküljel ja osaliselt idaküljel (kuni väravakohani) katab müüri tsemendivalus pealiskiht, lääneküljes ja idaküljes (peale väravakohta)see kate osaliselt  lagunenud ning sellest tingitult ka müüri kahjustused. Lõunast piirab kalmistut maakivimüüritis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajamise aeg pole fikseeritud, arvatavasti samaaegne kirikuga või hilisem.</span>


source: A
code: 15538
name: Suure-Rõude mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Barokne, keskmise suurusega ühekordne puithoone, millel lakatube hoone otstel. Hoone on lai. Algselt roo-, nüüd eterniitkattega poolkelpkatus. Hoone seinad on sokli veelaualt kuni aknalaudade jooneni kaetud püstlaudvooderdisega, kõrgemal on vahekarniis ja rõhtlaudvooderdis. Peaukse ees asub pandusega ettesõit, tugistatud kiviplokkidega. Esimese korruse aknad kuueruudulise jaotusega, ülakorruse aknad erineva jaotusega. Säilinud 1 mantelkorsten. Siseruumide paigutus algselt anfilaadne. Säilinud barokseid uksi ja sepiseid. Interjöör varasemate ümberehituste käigus rikutud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. II poolel.</span>


source: A
code: 15539
name: Väike-Rõude mõisa peahoone varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Olnud väga huvitav varaklassitsistlik ehitis. Suur kahekordne kivihoone, omades lakatube hoone otstel. Oli kaetud kõrge poolkelpkatusega, katteks s-kivi. Hoone esi- ja tagafassaadi nurkades laiad liseenid. Liseenidega oli eraldatud samuti 2 äärmist akent. Keskteljel on ehissein olnud kujundatud atikaks. Hoone tagaküljel oli hilisem kahekorruseline puitveranda, mis kaetud lameda kelpkatusega, katteks plekk. Siseruumid anfilaadsed. Soklikorrus on võlvitud lamedate ristvõlvidega. Hoone keskel asuv vestibüül on ovaalne. Hoonel olnud mantelkorstnad. Ruumide seinad olid viimistletud illusoorsete maalingutega arhitektuursetest motiividest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 18-19.s. vahetusel. Veranda, rõdu, peauks 19.s. lõpust. Kasutuseta seisab (varemetes) 1970.a. keskpaigast.</span>


source: A
code: 15540
name: Suure-Lähtru mõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlik, tugevate barokisugemetega, stiilne,  kahekorruseline krohvitud, kõrge kelpkatusega ehitis, mille esifassaadis 3 eenduvat risaliiti.  Kõik kolm esifassaadi vähe-eenduvat risaliiti on lõpetatud kolmnurkfrontoonina, millest keskmist ümbritsev profileeritud karniis on kujundatud puidust liistudega. Külgrisaliidid on kitsad. Soklikorrus on eraldatud peakorrusest hoonet ümbritseva profileeritud vahekarniisiga. Tagafassaad on liigendamata, otsafassaadid väheste avadega. Rokokoodekooriga peauks restaureeriti 1985. Sisekujunduses mitmeid rokokoolikke ja barokkdekooriga treppe, uksi, piirdeid. Anfilaadse paigutusega ruumides on lihtsate profileeringutega peegelvõlvlaed. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Suure-Lähtru (saksa k Groß-Lehtigall) härrastemaja on ehitatud 1775-1778 Karl Gustav von Baranoffi ajal (projekt. ehitaja  J.A.Jaenichen).
1939 lammutati lagunenud esiportikus.
1960 välja lõhutud reljeefse dekooriga kahhelahjud.
1982 projekt. esiportikuse ja aiapoolse konsoolrõdu taastamine (KRPI, arh. A. Kama)
Hoones asus kool, hiljem Martna sovhoosi kontor.
1995- mõis eravalduses.</span>


source: A
code: 15541
name: Suure-Lähtru mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge kivimüüriga ümbritsetud park on rangelt regulaarkujundusega. Teede ääri palistavad (kunagi pügatud) puuderead . 8 radiaalteed koonduvad keskteljele kus väiksel kõrgendikul asus paviljon (säilinud vundament). Pargi kaarjalt lõppevas tagaosas oli marja- ja puuviljaaed. Majaesine suur avar muruväljak ja veidi kaugemal asuv  tiik on rajatud veidi hiljem ja jäävad kujunduselt juba vabakujundusliku planeeringu ajastusse,  kus peahoone veepeegel  ning seda kõrvalt markeerivad puuderühmad rõhutavad pargi looduslikkust. Kogu planeering tänaseni selgelt loetav.
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 18.s. lõpul.</span>


source: A
code: 15542
name: Suure-Lähtru mõisa pargi piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge looduskividest müür piirab kogu tagumist pargiosa kahelt poolt, koondudest tagaosas kaarjalt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18-19. s. vahetuse paiku.</span>


source: A
code: 15543
name: Suure-Lähtru mõisa kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, kahekorruseline, lõhutud maakividest , algselt laastudest, praegu eterniitkattega viilkatusega hoone. Nurgad markeeritud suurtest paekiviplokkidest nurgarustikaga. Paeplokkidest on laotud ka avade lamedad kaared. Otsaviilu ümarkaarne ava osaliselt kinni müüritud. Seinte pindu dekoreerivd kividevahelisse krohvi asetatud graniitkillud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. viimasel veerandil.</span>


source: A
code: 15544
name: Suure-Lähtru mõisa meierei
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline krohvimata maakivihoone. Hoone nurgad ja aknad on paekividest ja tellistest rustikaga. Hoonet katab plekk-kattega poolkelpkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.saj.  lõpuveerandis.</span>


source: A
code: 15545
name: Suure-Lähtru mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>On olnud krohvitud paekiviehitis. Praeguseks katuseta, lagunevate avade ja vajumismärkidega (praod ja varingud müüris). Sisustus praktiliselt hävinud. Veskikehandist vahetult lõuna pool  madal viilkatusega lagunev hoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.saj. keskel.</span>


source: A
code: 15546
name: Väike-Lähtru õigeusu kirik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsism-eklektika. Traditsiooniline kolmeosaline, kellatorni ja sibultorniga ladinaristikujulise põhiplaaniga hoone. Seinad tellisest ja maakivist, sokkel maakivist. Võlvid puidust. Tornid tellistest. Katus plekist. Ruumilahendus - kolmeosaline, lõppedes apsiidiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1889. Arh. E. Bernhardt.
Ehitatud 1889, pühitsetud 24.oktoobril 1889.a.
Arhitektid E.Bernhardt ja K.Nyman.
Kogudus aastast 1885.
Esimene kirik asus Panga talus, samas oli ka kihelkonnakool</span>


source: A
code: 15547
name: Noarootsi kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 247
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Noarootsi  Püha Karariina kirik.  Läänemaa kirikute seas erandlik oma kolmelöövilise võlvimata pikihoonega. Hilisgooti, paest ja põllukivist ehitis. Algkavatis kitsam nelinurkne kooriruum ja suhteliselt lai ja lühike pikihoone, millel W-torn puudus. Koori ja pikihoonet ühendav võidukaar erakordselt lai ning kujult ümar. Koori iseloomustavad paarisaknad, kaks kõrget teravkaarset nišši N-seinas ja kaks madalat segmentkaarset nišši lõunaseinas. Koori katab puust peegellaena kujundatud konstruktsioon. Pikihoone horisontaalne puulagi toetub kolmele sambapaarile. Need on monoliitsed postsambad, kujult 8-tahulised ja kaunistatud kolmest ümarvöödist koosneva tüvesevõruga ja nelinurkse talumiplaadiga. Aknad kujult teravkaarsed lantsettavad. Ümarvöötidega profileeritud W-portaal ja ka ümarkaarne S-portaal sissepoole pööratud asendis. Loodenurga trepp laepealsele. 
Koori kirdenurgas on sakramendinišš, mille all ainuesinevalt on sama suur seinakapp (uksehinged kiriku ehitamisajast). Koori edelanurgas on kinnimüüritud käiguava oletatavale empoorile. 1770 paiku on ehitatud väike eeskoda lõunaküljele, nähtavasti samast ajast pärineb ka käärkamber. Lõunaportaali kõrval on erandlikult säilinud kivinõu pühitsetud vee hoidmiseks. Kirikus sees väärivad tähelepanu: dolomiidist ristimisvaagen, epitaaf (Joachim Winter 1630), meister Elert Thiele valmistatud kantsel (1656), rustikaalne koorirõdu 1761. aastast, altar, mis pärineb ilmselt  19. saj II poolest, kuigi Ketsemani aias palvetavat Jeesust kujutav maal (Heinrich Hofmanni järgi) on alles 1911. aastast. Kooriruumis rootsi misjonäri Thoreni mälestustahvel. Noarootsi kirikust leiab ka kaks kuninglikku autogrammi — 1932. aastal Läänemaad külastanud Rootsi kroonprintsi Gustav Adolfi ja 1992. aastal siin käinud Rootsi kuninga Carl XVI Gustavi allkirjadega kivid
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated aastast 1500, kuid kultusehoone oli siin olemas tunduvalt varem, arvatavasti 13.–14. sajandil. Liivi sõjas kannatada saanud kirikuhoone taastati 17.  sajandil (neogooti) ning sellest ajast pärineb ka torn, 18. sajandil erandliku lisandina tornijalamile juurde ehitatud  matusekabel.
Praegune põrand tehtud 1863.
2003-2004 ehitas Rändmeister OÜ kirikule uue puitkatuse</span>


