# places

source: A
code: 16099
name: Vao mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, erineva suurusega dekoratiivselt laotud  tahutud maakividest hoone. Kaetud viilkatusega. Fassaade kaunistavad iseloomulikud vahekarniisid ja dekoratiivsed  avade markeeringud. Kirdeseina toestavad kaks maakividest kontraforssi. Säilinud ka kalasabalaudisega ja pealt ümarkaarne uks.  Ka osa sisustust säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi II poolel.
(E. Meriste.Ajalooline õiend. Tln. 1980)</span>


source: A
code: 16100
name: Vao mõisa meierei
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline krohvitud kivihoone. Hoonet katab poolkelpkatus, mille räästa ja kelba all laiad krohvikarniisid. Nurgad rustikaga.  Avad markeeritud krohviraamistusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi II poolel.
(E. Meriste.Ajalooline õiend. Tln. 1980)
Restaureeritud ilmselt 1980-ndate lõpus.</span>


source: A
code: 16101
name: Vao mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline massiivne krohvitud kivihoone. Hoonet katab viilkatus. Väljaehitatud katusekorrusega ja sümmeetrilise plaanilahendusega. Fassaade ilmestavad vahekarniis  ja avade  krohvikarniisid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1795.
(A. Hein, Eesti arhitektuur III. Tln., 1997)</span>


source: A
code: 16102
name: Vao mõisa saun
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlikus kujunduslaadis, erineva suurusega dekoratiivselt laotud  tahutud maakividest hoone. Kaetud viilkatusega. Fassaade kaunistavad ajastule iseloomulikud vahekarniisid ja punasest tellisest avade markeeringud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. lõpul. 
Aknad ja uksed on uued ja fassaadiparandused on tehtud sobimatute materjalidega.</span>


source: A
code: 16103
name: Vao mõisa rehi
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suuremõõtmeline määrdekrohviga paekivihoone. Kaetud kõrge viilkatusega. Viiluväljas pikad kitsad tuulutusaknad, mis markeeritud tellistega. Horisontaalliigendusena on hästijälgitav nurgeline paekivist ehiskarniis, mis toob eraldi esile uksekohad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi II poolel.
(E. Meriste.Ajalooline õiend. Tln. 1980)</span>


source: A
code: 16104
name: Vao mõisa karjalaut
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk õhukese krohvikihiga paekivist hoone. Hoonet katab kõrge  kelpkatus, mis teisest hoone otsast hiljem ümberehitatud viiluks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. keskel. Hoonet kattev kõrge kelpkatus on teisest hoone otsast hiljem viiluks ümber ehitatud. Aknad ja uksed 20.s. II poolel ümber ehitatud.
(E. Meriste.Ajalooline õiend. Tln. 1980)</span>


source: A
code: 16105
name: Vao mõisa magasiait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Nelja korruseline kõrge klombitud paekivist hoone. Hoonet katab kelpkatus. Hoone kolmas punastest tellistest korrus hilisem juurdeehitis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19. sajandi neljal veerandil.</span>


source: A
code: 16106
name: Vao mõisa pritsikuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline krohvitud kivihoone. Hoonet katab viilkatus. Otsas kolm suurt kahepoolega kalasabalaudisega ust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 16107
name: Väike-Maarja kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 483
same: A.5818
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Koosneb pikihoonest, käärkambriga koorist ja läänetornist. Seinamüürid linnuslikult paksud (keskmiselt 2,4 m). 
Omapäraselt proportsioneeritud plaaniskeemi moodul lähtub idaseina poolest laiusest. Torn on allosas nelja-, ülal kaheksatahuline nagu Haljalaski, kiviosa kõrgus 32,1 m, koos kiivriga 61,1 m. Torni alumine võlvitud korrus moodustab linnuseväravat meenutava käigu, milles paikneb faasitud servadega lihtne teravkaarne portaal; mõlemal küljel lai isteniśś. Torni lõunaseina kõrval pseudovõlvlaega müüritrepp. Kahel pool torni on lääneseinas (paksus 3,3 m) piluavaga laskekamber; piiluavad on ka torni neljal ülakorrusel.
Kaks paari järvamaapäraseid ümarsambaid jaotavad pikihoone kolmeks ühekõrguseks lööviks. Sambail kõrge sokkel ja talumivõru, millele toetuvad vööndkaarte konsoolid, moodustades Tallinna hilisgootikale iseloomuliku konsoolipärja. Vööndkaared toetuvad ka seintel konsoolidele (trapetsikujulised ja püramiidjad), jättes seina siledaks.
Eksterjööri algsest kujundusest on koori viilukaunistustena säilinud ümarad nurgapetikud ja idaakna teljel kolmnurkselt sillatud väike petikniśś veeliistuga (figuuri paigutamiseks?), mis osutavad otseselt Tallinna hilisgooti ehitusmeistritele. 
Sisustuses hauaplaat (17. saj.); 2 laelühtrit (17. saj.); altarimaal "Kolgata" (1902, E. v. Liphart).
Kiriku idaseinas rõngasrist.
(Villem Raam, Eesti arhitektuur, 1997)

</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Väike-Maarja kirik on pühitsetud Neitsi Maarjale ja ehitati tõenäoliselt 15. sajandi neljandal veerandil. Neogooti väliskujundus ja tornikiiver 1873. Interjöör algsena säilinud.</span>


source: A
code: 16108
name: Väike-Maarja kirikuaia kabel
type: ehitismälestis
alt_id: 483
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Baroksete vormidega ehitis on ruudukujulise põhiplaaniga. Kabelit iseloomustab kõrge barokne siledast valtsplekist katus ehisurniga tipus. Fassaadi ilmestab lai räästakarniis. Esifassaadi keskel pealt ümarkaarne neogooti stiilis uks. Ukse kõrval kummalgi pool  pealt ümarkaarne uksega samalaadse kujundusega aken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18. saj. (Riigi Teataja. Kultuurimälestiseks tunnistamine. 30.03.1998. nr 8. - https://www.riigiteataja.ee/akt/87781.)</span>


source: A
code: 16109
name: Väike-Maarja kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 483
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>ca 0.7 m kõrgused paekivi kuivladu müürid.  Sõiduväravaava on umbes 2,5 m laiune, millede kõrged 2,0 m tahutud paekivipostid pealt viilkatusega. Katuse tipus ristid.  Väravavõred on kahepoolsed, sepistatud. Kahele poole jäävad jalakäiguväravad, madalate  ca 1m paepostidega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Väike-Maarja kirik on tõenäoliselt ehitatud 15. sajandi neljandal veerandil. Kiriku fassaadid koos tornikiivriga kujundati 19. kolmandal veerandil neogooti võtmes ümber. Uus lahendus valmis 1873. aastal. Ümbritsev kirikuaed on rajatud tõenäoliselt koos kirikuga. Kirikuaia piirdemüür on rajatud mitmes etapis.</span>


source: A
code: 16209
name: Hauaplaat, 13.saj. (paas)
type: kunstimälestis
alt_id: 477
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõõtmed: Kõrgus maapinnalt 120 cm, keskmine laius 58 cm, sügavus ca 18 cm.
Asukoht: Plaat nr. 1 peatsis püstiasendis (ülemine ots maa sees).
Seisund: Kujutis loetamatuks kulunud, kivi kihiti lõhenenud, tugevalt sammaldunud, kulunud.</span>


source: A
code: 16213
name: Ratasrist, 17.saj. (paas)
type: kunstimälestis
alt_id: 481
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub kabelist lõuna pool. Haarad ringi pinnast väljaulatuvad, tekst loetamatu. Kõrgus u 84cm, paksus 15cm.</span>


source: A
code: 16214
name: Ratasrist, 17.saj. (paas)
type: kunstimälestis
alt_id: 482
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub kabelist põhja pool, ažuurne, rombi kujutisega ringi keskel. Haarad enne ringiga lõikumist ümardatud, ringi välisküljel kolmiknäsad.</span>


source: A
code: 16218
name: Fr. Schilleri monument, 19.saj. (Vasalemma marmor)
type: kunstimälestis
alt_id: 490
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paul Horma 1957/58.a. rekonstruktsioon Fr. Schillerile 1813. aastal püstitatud monumendist (originaal Läänemaa Muuseumis).

Mõõtmed: üldkõrgus 137cm, postamendi kõrgus 87cm, läbimõõt 60cm. 
Sambatüve meenutavat postamenti kroonib pealmikuna nelinurkeselt plaadil ja kahekordsel tüvikoonusel asetsev piiniakäbi. Alussilindri külgedel on kummalgi pool reljeefselt esile kerkiv tekstitahvel madalreljeefse saksakeelse tekstiga. 
Tekst esiküljel: Dem Andenken/ Friedrichs v. Schiller/ Teutschlands erhabenem/Dichter und Liebling der/ Musen, gewidmet 1813, vastasküljel: Die Diechtkunst reicht dir/ ihre Götterrechte/ schwingt sich mit dir den/ ew´gen Sternen zu./ Mit einer Glorie hat sie/ dich umgeben/ Du schufst fürs Herz, du/ wirst unsterblich Leben. 
Monumendi sokkel on sambast laiem ja samuti silindrikujuline, üleminekukohal sambalt soklile on mõigas.
Samba ümber on laotud paekivitükke, samba juurde viib viidaga tähistatud rada.</span>


source: A
code: 16229
name: Schmiti perekonna ratasristi katke, 17.saj. (paas)
type: kunstimälestis
alt_id: 46-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikust u 20m põhja pool. Tekst FABIAN SCHMIT UND SEIN SOHN JURGEN SCHMIT DER JUNGER. Kõrgus maapinnast ca 80cm, max laius 56 cm, paksus 10-11cm. Cammaldunud horisontaalpind, tekst hästi loetav.</span>


source: A
code: 16233
name: Mälestussammas C.Th.Hellvigile, 1810 (dolomiit)
type: Mälestussammas
alt_id: 203-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sambal tekst 3 küljel. Esiküljel osaliselt loetav: Carl Thure v. Hellwig/ setz...dieses Denkmal/ als xä..../...Vaterse... jne, alumises reas daatum 1810.
Samba kõrgus 106cm, aluseks profileeritud servaga plaat (73x73cm), sammas 29,5x29,5cm, sokliosas 40x40cm. Vaasi (urni) kõrgus 33cm, suurim läbimõõt 40cm. Sammast on parandatud ja arvatavasti puhastatud mingil ajal. Alus stabiilne, vajumisi ei ole.</span>


source: A
code: 16234
name: Mälestussammas M.E.von Kursellile, 19.saj. algus (dolomiit)
type: Mälestussammas
alt_id: 204-k
same: A.16234
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Monumendi üldkõrgus ca 146 cm. Koosneb profileeritud soklil  (62x62cm) asuvast tahukast (40x40cm, kõrgus 57cm), mille kõigil külgedel eenduv tahvel (tekst vaid esiküljel) ja kannelleeritud sambast (kõrgus 77cm, läbimõõt 34cm), mille ovaalsel tekstiväljal: DEM/ HERRN MORIZ/ ENGELBRECHT/ VON KURSEL (L?)
Monument viltu vajunud, Tahukat läbib pragu, samba baasil killud väljas. Soklit tsementmördiga parandatud.</span>


source: A
code: 16235
name: Mälestussammas, 19.saj. algus (dolomiit)
type: Mälestussammas
alt_id: 205-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Silindrikujuline sammas kõrgusega ca 70cm ja läbimõõduga 65cm, mille peal on olnud suur urn.  Algsel kohal urni jalg (kõrgus 17cm), urn purunenud, tükid samba kõrval. Samba esiküljel eenduv tahvel vaid väga vähesel määral fikseeritava tekstiga. Teksti lõpuosas tundub olevat daatum 1797.</span>


source: A
code: 16236
name: Mälestussammas, 1798 (dolomiit)
type: Mälestussammas
alt_id: 206-k
same: A.16236
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suhteliselt stabiilsel alusel, veidi vasakule küljele vajunud monument, mis koosneb profileeritud soklist (61x61cm), risttahukast (46,5x46,5cm, kõrgus 74cm), mille esiküljel eenduv ja nurkadest õiemotiiviga kaunistatud tekstiväli (Erbherrn/ ...Paez.../ ...Biwarotz...... ja daatum 1798) ja tahuka peal asuvast urnist (kõrgus 44-45cm, läbimõõt ca 44cm). Urni mingil ajal parandatud.</span>


source: A
code: 16237
name: Mälestussammas, 19.saj. algus (dolomiit)
type: Mälestussammas
alt_id: 207-k
same: A.16236
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ülespoole ahenev tahukas ovaalse lindiga kaunistatud tekstiväljaga esikülje allosas - DEM/ HERRN/ CAPITAIN/ JACOB JOSEPH/ VON TIE.....N (Tiesenhausen?). Tahuka alumised mõdud 44x44cm, ülevalt 26,5x26,5cm, kõrgus 71cm.</span>


source: A
code: 16238
name: Mälestussammas, 19.saj. algus (dolomiit)
type: Mälestussammas
alt_id: 208-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Monument koosneb suhteliselt kõrgel soklil (76x76cm, kõrgus 24cm) asuvast profileeritud ala- ja ülaosaga tahukast (55x55cm, kõrgus 66cm), millel ovaalne tekstiväli esiküljel ja kannelleeritud sambast (kõrgus 96cm, läbimõõt 40cm) tahuka peal. Tahukal olev tekst loetamatu. Sambal oleval tekstiväljal - DEM/ ... RATH (?)/ GUSTAV HELLWIG/ ERB HERRN AUF WOSEL. Monumendi üldkõrgus 186cm. Sammast läbib pragu, baasil esiosas kild väljas.</span>


source: A
code: 16239
name: Mälestussammas, 19.saj. (dolomiit)
type: Mälestussammas
alt_id: 209-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist monumendi katkega (reljeefsed käed tahuka ühel küljel)</span>


source: A
code: 16240
name: Mälestussammas W.G.Wrangelile, 19.saj. algus (dolomiit)
type: Mälestussammas
alt_id: 210-k
same: A.16234
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Monument koosneb profileeritud laieneva ala-ja ülaosaga tahukast (keskosas 28x28cm, kõrgus 63cm), sellel asuvast kannelleeritud sambast (kõrgus 80cm, läbimõõt ca 22cm) ja urnist (läbimõõt 22cm). Tahuka esiküljel eenduv nelinurkne tekstiväli: DERZEITIGEN/ ERBHERRN AUF/ KARRINEM, DEM DIE (?)/ DERN HELLENMANNE/ SETZET DIESES/ DENCKMAL CARL TURE/ HELLWIG ANO 1801.  Sambal ovaalne lindiga ääristatud tekstiväli: DEM/ CAPITAIN/ WILHWLM GUSTAV/WRANGEL. Tahuka ülaosast ja urni küljest killud väljas. Tahuka alaosas tsementmördiga tehtud parandus (irdunud).</span>


source: A
code: 16249
name: Rist, 19.saj. (dolomiit)
type: kunstimälestis
alt_id: 154-a
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asub kirikuhoonest ida pool, umbes 5m seinast. Veidi põhja poole viltu ja pinnasesse vajunud. Maksimaalne kõrgus maapinnast u 68cm, haarade laius u 65cm, paksus u 18cm. Kivi pind konarlik (murenenud) ja sammaldunud. Loetavat teksti ei ole.</span>


source: A
code: 16265
name: Ratasrist, 1621 (paas)
type: kunstimälestis
alt_id: 476
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Raidtehnikas paekivist ratasrist asub praegusel asukohal väidetavalt 1868. aastast. Varem kirikust vahetult idas. Ümberpaigutamine seoses koori ümberehitusega (1865).
Ažuurne laienevate otstega ladina rist, mille ülaosa läbib rõngas, jättes ristihaara otsad rõngast välja. Haarasid on algselt kaunistanud poolsfäärilised näsad. Ratasrist monteeritud betoonalusele. Jalamilt ja ka ratta osast puudu kilde, külgmised näsad puuduvad, ülemine säilinud osaliselt. Kõrgus maapinnast ca 106 cm, ratta max laius 82,5 cm.Esiküljel ülal keskel daatum  A° 1621, jalamil SITTA / KODT/ MATZ.</span>


source: A
code: 16329
name: Hauaplaat Elisabethile, 1808 (paas)
type: kunstimälestis
alt_id: 58-k
same: A.16329
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varasematel andmetel mõõtmed 165 x 132, tekstist säilinud sõnad "GEBOREN 1736, GESTORBEN 1808". Praegune seisukord: lagunenud neljaks suuremaks ja murdekohtades pudenenud väiksemateks tükkideka. Tekstist säilinud: ELDEN; geb. 173(?)___, gest1806 (ei tundu olevat 8 viimane number). Mõõtudeks pakuks (arvatavasti laialivajumiste tõttu muutunud)  ca 180 x 135.</span>


source: A
code: 16330
name: Hauaplaat, 18.saj. (paas)
type: kunstimälestis
alt_id: 59-k
same: A.16329
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vanade andmete järgi paekivist hauaplaadi mõõtmed 152 ja 232 cm. Praeguste mõõtmiste järgi (servad ja nurgad rohkem murenenud)145X223 cm. Idapoolsel ovaalil  tekstikatked: JOHAN A___3 (?)/ DIE WELT  GE___8 (?)/SOHN__AB/ NICHT___/LEBEND__, läänepoolsel (peatsis): ICH WEIS DAS___/ SER E(B)T V___/ ER__FA --- Ovaalide vahel reljeefne pealuu. Suurem osa tekstist hävinud, loetamatu. Kivi sammaldunud, lääneotsas murdumisoht, kuna pinnas sisse vajunud ja kivi all tühimik. Hauaplatsi (2,5 x 3m) ümbritseb metallaed. Selles veel malmrist tekstiga: Bernhard Constantin von Bodisco 25.nov.1847 6.veebr.1869.</span>


source: A
code: 16331
name: Rist Mihkel Kukk`e haual, 1902 (raud)
type: kunstimälestis
alt_id: 171-a
same: A.16331
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivisoklile paigaldatud raudtorudest risti jalamist selle keskosani ulatuvalt kummalgi pool kaks väljapoole madalduva kaldega kinnitatud "toru". Kõik torudetailid kaunistatud ümberpõimuva sepisväädiga, millele kinnitatud lehekesed. Risti esi- ja tagaküljel plaadid tekstiga. Ees: Siin hingab Jumala rahus Mihkel Kuk (ühe k-ga)sünd. 8. sept. 1834.a.  surn. 22. sept. 1902.a. Taga: Ma himustan siit lahkuda ja Kristusega olla, sest se on väga palju parem. Wil:1.23. 
Hauatähise üldkõrgus maapinnast ca 170 cm. Kivisokli ees betoonist kääpaääris. Hauaplats ümbritsetud metallaiaga.</span>


source: A
code: 16332
name: Rist Mari Kukk`e haual, 1927 (raud)
type: kunstimälestis
alt_id: 172-a
same: A.16331
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivisoklile paigaldatud raudtorudest risti jalamist selle keskosani ulatuvalt kummalgi pool kaks väljapoole madalduva kaldega kinnitatud "toru". Kõik torudetailid kaunistatud ümberpõimuva "väädiga", millele kinnitatud lehekesed. Risti esi- ja tagaküljel plaadid tekstiga. Ees: Siin puhkab Jumala rahus Mari Kukk
sünd. 9. weebr. 1837.a.  surn. 23. okt. 1927.a. Taga: Puhka nüüd rahus, väsinud hing. Soovime südamest rahulist und.
Hauatähise üldkõrgus maapinnast ca 170 cm. Kivisokli ees betoonist(?) "kast". Hauaplats ümbritsetud metallaiaga (malm?)</span>


source: A
code: 16599
name: Audru kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 411
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Traditsioonilise kavatisega: ühelöövilise pikihoonega liitub O-s kitsam 4-kandiline koor, N-s käärkamber, W-s torn, mida kroonib kõrge sale gooti telkkiiver. Pikihoonel on barokselt  nõgus, tõstetud räästaga kivikatus. Fassaade iseloomustavad väga laiad ümarkaarsed aknaniššid ning hele-tumedate krohvipindade kontrast. Tumehalli seina foonil eralduvad säravvalged portaali- ja aknapealistikud ning äärised, karniis ja soklisimiss. Liseene matkivad valged  krohvipinnad W-fassaadil ja nurkadel. Interjööri ilmestab kuplitaoliselt kõrge karniisidega puitlagi. Sisustus 19.s.: nikerdatud külgtugedega pingid, toskaana sambaile toetuv oreliväär, renessanssvormides kantsel, kooriruumi neogooti pingistik, altarisein ja -aed. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Audru Püha Risti kirik ehitatud 1680 vana puukiriku (1636) asemele, ehit.-meister arvat. Jürgen Grabing Lätist. Praeguse välisilme on kujundanud suuremad remondid 1834 ja 1872. Kivist torn 1715.</span>


source: A
code: 16600
name: Audru kirikuaed
type: ehitismälestis
alt_id: 411
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaeda piirab poolkaarena maakividest müür. Korras hoitud haljasala, kus suhteliselt tihedalt kasvavad nii okas- kui ka lehtpuid. Samas on ka mälestuskivi perekond Saebelmannide perekonnale. Kirikuaed võiv sisaldada matuseid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Audru Püha Risti kirik ehitati 1680.a. sinna pool sajandit varem  püstitatud puukiriku asemele. See on üks väheseid meie 17. sajandi kivist maakirikuid. Samast ajast on arvatavasti kirikuaed. 1834 ja 1872 on aastad, mil Audru kirik elas läbi suuremad uuenduskuurid ning sai oma praeguse eklektilise välis- ja siseilme.</span>


source: A
code: 16601
name: Audru kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 411
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Madal maakividest laotud poolkaarekujuline müür piirab kirikuaeda Audru-Tõstamaa maanteest ning kiriuaia peavärava eelsest parkimisplatsist. Kiririkuaia väravapostid (4 tk) on põletatud tellistest, kaetud plekiga. Maantee poolsest küljest viib kirikuaeda trepp. Piirdemüür on seestpoolt maapinnaga tasa, mida osaliselt on põhjustanud kindlasti pinnase täitmine ning tõus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Piirdemüüri põhi võib olla kirikuga üheaege so 17. sajand. Värvaehitised on pigem 19. sajandi II poolest, samast ajajärgust on arvatavsti ka praegune piirdemüür.</span>


source: A
code: 16602
name: Audru magasiait
type: ehitismälestis
alt_id: 412
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, massiivne sammasfassaadiga krohvitud kivihoone, kaetud kõrge poolkelpkatusega. Esifassaadis  tugevatele sammastele (8)toetuva ulualusega. Ehitatud laenu-viljaaidaks talupoegade majandusliku olukorra kindlustamiseks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I p. Ümberehitatud 1940- 50-ndatel.</span>


source: A
code: 16603
name: Audru mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlikus stiilis neogooti elementidega 1-korruseline kõrge kelpkatuse ja keldriruumidega hoone esifassaadi keskel asuvat löövialust toetavad 4 toskaana orderis ümarsammast. Hoone nurgad on kujundatud samalaadsete pilastritena. 19. sajandi lõpus teostatud ümberehituste kõigus lisati klassitsistlikus stiilis hoonele neogootika vormides akna- ja ukseavad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Valitsejamaja ehk nn. suvemõis on ehitatud 18. sajandi lõpul ja rekonstrueeritud 19. sajandi lõpul. Nikerdustega peauks on Pärnu tislermeistri G. F. Fincki töökojast. (Ants Hein, 1996)</span>


source: A
code: 16604
name: Audru mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega 9,7 hektariline pargiala, millest park moodustab 5,2 hektarit ja parkmets kahes osas 4,5 hektarit, koosneb kolmest osast: parkmetsast mõisa perekonnakalmistu ümbruses, parkmetsast Audru jõekääruga piirnevas osas ja pargi põhiosast. Kõige vanem pargiosa on tänaseks fragmentidena säilinud härrastemaja taga asunud väiksem barokkpark, mida laiendati 19. sajandi II poolel ümbritsevate puistute arvel. Põhiosas on park vabakujuline. Jõesaartega ühendavad parki rippsillad. Saari ja jõekaldaid siduv teedevõrk on samuti vaba planeeringuga. Teedesihid on algselt sidunud vaatekoridoridena punkte jõekallastel perspektiivvaadetega hoonetele või veepeeglile. Põhjaosas on pargipuistu tihedam ja noorem, lõunaosas vahelduvad lagendikud puudegruppidega. Parkmetsas on põhilisteks puudeliikideks harilik tamm, harilik pärn, harilik vaher ja harilik saar. Kokku on pargis 66 taksonit, millest 18 on okaspuud. Nende 66 seas on 25 kodumaist ning 41 võõramaist puittaimetaksonit. Haruldustest esineb Eestis suhteliselt vähe levinud hariliku elupuu üks vorme. Kõige kõrgem puu pargis on 36,5 m kõrgune tamm, mis on teadaolevalt Eesti kõrgeim harilik tamm. Samas asuvad ka ühed Eesti kõrgemad harilikud saared.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnumaa, Audru alevik. Audru - Valgeranna mnt ääres, Pärnu - Tõstamaa ja Pärnu - Lihula mnt-de lähedal.
Park asub Audru alevikus Audru jõe mõlemal kaldal ja jõesaartel ning on ümbritsetud elamute, põldude ja aedadega. Pargi juurde kuulub 2 parkmetsa, mis asuvad Audru jõe paremal kaldal.  
Põhipuuliikideks on harilik tamm, harilik pärn, harilik vaher ja harilik saar.
Pargi kõrgeim tamm on 36,5 m, mis on teadaolevalt Eesti kõrgeim.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Suuremad istutustööd tehti pargis 19. sajandi I poolel A. K. J. Pilar von Pichlau poolt. Mõisasüdamikust on säilinud plaanid aastatest 1878, 1895 ja 1902.</span>


source: A
code: 16605
name: Audru mõisa maneez
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ka tisleritöökojana tuntud mahukas hoone on segamüüritisega looduslikust põllukivist ja savitellisest avapiiretel. Hoonet on katnud madala kaldega katus. Segmentkaarse sillusega aknaavasid jäljendavad petikniššid kulgevad külgfassaadil vööna karniisi kohal ja otsafassaadil katuseviilu all.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi lõpul. Nõukogude ajal kasutati hoonet kombaini- ja põllutööriistade hoidlana.</span>


source: A
code: 16606
name: Audru mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sihvaka korstnaga hoone keskosas paikneb kõrge katusviil, millest kahel pool on ühekorruselised viilkatusega külgehitused. Hoone viiluga keskosa kujundavad kaks kõrget kaarsillusega aknaava, mille ees on väikese ruudujaotusega aknad. Nende kohal paiknevad katuseviilu all väiksemad kaarsilluse ja mosaiikklaasidega pööningu paarisaknad, mille vahele on müüritud Saaremaa dolomiidist vahesammas. Samba tüves on kaetud reljeefse ornamendiga ning pärineb umbes aastast 1500. Hoone lõhatud maakividest müürid on laotud väga kvaliteetselt ning jätavad koos punase tellises avapiirete, räästaaluste karniiside ja kvaaderdatud nurkadega värvika mulje.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1902. aastal, täiendatud 1909. aastal. Viinavabrik tegutses hoones ainult 12 aastat, hiljem paiknesid hoones korterid ning alates 1952. aastast on hoone olnud kasutatusel klubina.</span>


source: A
code: 16607
name: Audru mõisa viinaait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlikus stiilis põllukividest seintega aidahoonet katab kõrge suuremas mahus kõrge kelpkatus. Hoonele annab omapära eelnevast uhkemas võtmes kujundatud viiluga otsafassaad, mille krohvitud seinapinda kaunistavad tellistest laotud ja krohvitud karniisid, konsoolid ja palendid. Viiluväljal asuva paarisakna vahele on paigutatud Saaremaa dolomiidist keskaegne sammas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavasti 19. sajandi esimesel poolel. Mainitakse arhiiviallikais esmakordselt 1841. aastal. Hoone kelder on olnud kasutusel viinalaona, hiljem ka juurviljahoidlana.</span>


source: A
code: 16608
name: Audru mõisa moonakatemaja 1
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Osaliselt kahekorruseline  maakividest müüritisega ja tellistest vahvärk seintega hoone, mille seinad on valgeks lubjatud. 2-korruseline hoonemaht paikneb eendub sümmeetrilise esifassaadi keskosas. Selle kohal on madal pööninguaknaga kolmnurkne viiluväli.  Hoonel on algselt olnud sindelkatus. Avatäited on vahetud välja nõukogude ajal, kuid seejuures pole arvestatud nende ajaloolist kuju.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandil kahe puust sulastemaja asemele. Igale perele oli algselt ette nähtud tuba ja köök, lisaks külm sahver ja laut.</span>


source: A
code: 16609
name: Audru mõisa tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tagasihoidliku viilkatusega 1-korruselise algselt L-kujulise hoone, kus lisaks hobusetallile asus ka maneež, mille aknaavad on siseküljel kõrgendatud kaarjate niššidega. Hobuste tall on madalama laega vähem valgustatud pikem hooneosa. Kompleksi on hiljem kasutatud lehmalaudana.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tall koosneb kolmest omavahel ühendatud hoonest – 19. sajandi teisel poolel ehitatud maneežist ja temaga ühendatud tallihoonest ja 20. sajandi alguses rajatud laudahoonest.</span>


source: A
code: 16610
name: Audru mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Teistest hoonetest ümbritsemata algne aidahoone koosnes seitsmest ümarkaarsest võlvist ning oli paksude müüride, krohvitud seinte ja kõrge poolkelpkatusega ehitis. Võlvialusel oli kolm ukseava. Vasakult on osa võlvikuid kinni laotud ning võlvialune uste kõrval külgseintega suletud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1793. aasta majandusaruande järgi on mõisa ehitatud uus kivist viljaait. 1841. aastal mainitakse allikais heas seisukorras kivist katusekividega kaetud aita ja sepikoda koos riistadega.</span>


source: A
code: 16611
name: Audru mõisa teenijatemaja-kellatorn
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Esinduslik historitsistlikus stiilis 2-korruseline hoone, mille ühel nurgal on 4-korruseline nelinurkne nn. kellatorn. Tornil on ümaraknad ja torni ülemine osa lõpeb sakmelise rinnatisega. Hoone põhimaht on kaetud madala viilkatuseha, mis on kaetud valtsplekiga. Osaliselt eraldab korruseid lai karniis. Hoone nurkades on osaliselt kasutatud pilastri motiivi. Hoone aknaavad on ääristatud laia krohvist raamistusega, mis peakorrusena mõjuva kõrge teise korruse osas on esinduslikult stiliseeritud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud aastatel 1854 kuni 1858. Algselt elas maja mõisa opman. Hiljem ehitati hoone ümber korteriteks, kuhu majutati võõrad käsitöölised. 1901. aastal ühendati kellatorniga teenijatemaja, härrastemaja ja valitsejamaja telefonisidega.</span>


source: A
code: 16612
name: Audru mõisa moonakatemaja 2
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskosas väljaehitatud katusekorrusega 2-korruseline maakividest müüritise ja tellistest vahvärk seintega valgeks lubjatud hoone, mis on kaetud viilkatusega. Eterniitkatuse all on olnud sindelkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandil kahe puust sulastemaja asemele. Igale perele oli algselt ette nähtud tuba, köök, külm sahver ja laut.</span>


source: A
code: 16613
name: Audru mõisa koertemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Punastest tellistest nurkadega ja maakivist müüritisega laotud hoone on viilkatusega, eterniidi all on veel säilinud sindelkatus. Akende sillused ja palendid on laotud punastest tellistest. Hoonel pole korstnaid nagu kõrvaloleval väiksemalgi hoonel, mis on paigutatud jõega risti. Väike maja on laotud punastest tellistest ning on madala pultkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud tõenäoliselt 19. sajandil.</span>


source: A
code: 16614
name: Audru mõisa piimaköök
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viilkatuse ja valgete krohvitud seintega 1-korruseline hoone, mille tagafassaadil on väiksem juurdeehitus. Peaukse ees paikneb madala kolmnurkse frontooniga väljaehitis, mis on nihutatud tsentrist veidi paremale. Kolmnurkfrontooni ja stiliseeritud sammastega eenduv väljaehitis annab hoonele soliidse ilme. Hilisemal ajal on hoone aknaavad täidetud klaasplokkidega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1841. aastal samas paiknenud varasema hoone varemetele. Hoone oli algselt kasutusel õlleköögina ning ehitati meiereiks ümber aastatel 1901-1902. Hiljem kasutuses puidutöökojana. (M. Kötsi, 1999)</span>


source: A
code: 16615
name: Audru mõisa õlleköök
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlikus stiilis 1-korruseline kõrge viilkatusega punastest tellistest võlvitud laega hoone, mille põllukividest laotud seinad on kaunistatud kivikildudega. Seinte juures on kasutatud ka lõhestatud paekive ning punast tellist. Hoone otsaviilu nurkades on kolm väikest ovaalset ava.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19. sajandi esimesel poolel ehitatud õlleköögist sai Johann Eduard Bliebernichti eestvedamisel alguse Pärnu õlletehase ajalugu. Kui õlletegemine viidi üle Pärnu linna, kasutati õllekööki juustuköögina.</span>


source: A
code: 16616
name: Audru mõisa kõrts
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik madala poolkelpkatusega piklik ühe talliga hoone erineb tavalistest kõrtsihoonetest. Mantelkorsten paikneb hoones talli ja eluosa vahel, sahver selle taga. Suur kõrtsituba on hiljem vaheseintega väiksemateks ruumideks jaotatud. Hoone tagaküljel paiknevad kõrtsmiku eluruumid olid kõrtsitoast koridoriga eraldatud. Hoone peafassaad on kunstlikult sümmeetriline, talli ja mantelkorstna ees paiknes kuue sambaga kolmnurkse frontooniga portikus, mille frontoon ei ole säilinud. Talli aknaid markeerivad eluosa suuri aknaid jäljendavad petiknišid. (Kalvi Aluve, 1996)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi esimesel poolel.</span>


source: A
code: 16617
name: Audru mõisa kalmistu väravapostid
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pärnu poolses parkmetsa alas asus jõekäärus perekonnakalmistu. Selle sissepääsu mrkeerivad punasest graniidist väravapostid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1807.a. sai mõisa omanikuks Jakob Johann Pilar von Pilchau. Pilar von Pilchaude kalmistu rajati 19. sajandil. Samast perioodist on ka väravapostid.</span>


source: A
code: 16618
name: Jõõpre õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Jõõpre Püha Georgiuse kirik. Historitsistlik, ladinaristi kujulise põhiplaaniga, kaheksatahulise kellatorni ja keskkupliga, millede otstes väike sibul. Ehitis hästi valitud, sinaka tooniga maakivist ja punastest tellistest kvaadritega. Kõrged ümarkaarsed, kohati paaris, nelitise kohal kolmikaknad. Samasugused aknad ka tornides.Plaanilahendus traditsiooniliselt kolmeosaline, laia eeskojaga.  Ikonostaas  lihtne, historitsistlik.
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1986)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Audru vallas, Jõõpre külas; Pärnu -Lavassaare teest vasakul, teeristist umbes 1,5 km kaugusel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1876-1879. Arhit. Fenk. Kogudus 1862.</span>


source: A
code: 16619
name: Uruste õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Uruste Issanda Taevaminemise kirik. Historitsistlik, kreekaristi kujuline ja eeskojaga,  keskkupliga ilma kellatornita ehitis. Kesktelje suhtes sümmeetriline, kompaktne. Torne 5, keskmine madal kaheksatahuline. Välisviimistlus on looduslikustkivist, nurgakvaadritega, osal. valgeks krohvitud. 
(õigeusukirikute inventeerimine, 1986)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Audru vallas, Kihlepa külas; Pärnu-Lihula maanteelt umbes 0,7 km</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1872-1873. Arhit.G.Schell. Kogudus aastast 1847.</span>


source: A
code: 16620
name: Uruste õigeusu kiriku piirdemüürid väravapostidega
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Uruste kirikuaeda piirab madal, kohati olematuks vajunud kivikuhjatis.Vahetult kuhjatise kõrvale istutatud puud on osalt maha saetud, väljastpoolt ümbritseb kuhjatist kraav.Teepoolsel küljel tähistab peasissepääsu lai värav graniitpostidega, sellest kahele poole jäävad kitsamad jalgväravad. Jalgväravate võred on kadunud, sõiduvärava ava täidab lihtne sepistatud, puitlippe meenutav  võre.Graniitpostidel on olnud dekoratiivsed munad, nendest on alles üks, sõiduvärava vasakpoolse posti otsas.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Audru vallas, Kihlepa külas</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>rajatud arvatavasti koos kirikuga 1870.aastatel.Täpsemad andmed puuduvad.</span>


source: A
code: 16621
name: Audru "Kuldlõvi" kõrtsihoone
type: ehitismälestis
alt_id: 413
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahe talliga U-kujulise põhiplaaniga kõrtsihoone koosnes mnt-ga rööbiti asetsevast rõhtpalkseintega eluosast ja kiviseintega tallidest selle otstest. Puidust eluosa ees on üheksa kapiteeliga kivisamba ja kahe poolsambaga markeeritud ulualune. Eluosa taga on kivimüüriga piiratud suletud sisehoov. Hoonet kattis täiskelpkatus. Eluosa seinad on puhta nurgaga ja kaetud püstlaudvoodriga, see omakorda õlivärviga.  Kiviseinad ja sambad on krohvitud ja valgendatud. Tallide nurki ilustavad krohviga imiteeritud kivikvaadrid, seintel eenduv krohvikarniis. Väravad on kalasabamustris laudvoodriga, aknad on kuue ruuduga ja luukidega. 
Tallidesse pääses kõrtsi esiküljelt ümarkaarsete väravaavade kaudu; samasugused väljapääsud olid külgfassaadidel.  Sakste hobusetalli tagaküljel asusid moona- ja kaeraaidad ning õllekelder. Eluossa viis kaks valgmiku ja kahe poolega ust. Ühest pääses otse suurde talupoegade kõrtsituppa, teisest mantelkorstna ees oleva esiku kaudu aadlikambrisse ja antvärkide tuppa. Talupoegade ja anvtvärkidele mõeldud kõrtsitubade vahel paiknesid letiruum ja sahver. Letiruumil oli erandlikult  2 luugiava. Kõrtsmiku töö- ja eluruumid paiknesid elutoa tagaküljel. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajati Pärnu suvitajate väljasõidutrahteriks. Nimetatud ka Audru Suurkõrtsiks. Täpne ehitusaeg ei ole teada, valmis arvat. 1827-32. Kõrts likvideeriti 1900; töötas edasi viina monopolikauplusena kuni 1914, seejärel kasutati elamuna. Kohandati taas kõrtsiks 1977 (VRV, arh. K. Aluve, sisekujund. A. Maasik)</span>


source: A
code: 16622
name: Sauga-Kambi karjamõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, kellerdamata, tellisseintega, poolkelpkatusega hoone, lubikrohv, mida on parandatud tsementkrohviga, sindelkatusele peale pandud eterniit.Hoovi pool katuse väljaehitused.Tüse räästaalune ilusa profileeringuga karniis kogu maja pikkuselt.1965-66.a. kapitaalremondiga on välja vahetatud kõik avatäited, peauks kitsamaks ehitatud, ehitatud robustsed tuulekojad.Katusealune võetud kasutusele korterina.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sauga mõisa karjamõisa hoonestus pärineb arvatavalt 19.saj. algupoolelt.Täpsemad andmed puuduvad. Sauga mõis kuulus Pärnu linnale.</span>


source: A
code: 16623
name: Võlla-Ellamaa kõrtsihoone
type: ehitismälestis
alt_id: 414
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, klassitsistlikus stiilis, murdkelpkatusega ja krohvimata fassaadiga maakividest kõrtsihoone. Hoone paikneb Pärnu-Lihula maantee ääres esifassaadiga tee poole. Avad paiknevad korrapäraselt. Avatäited on puidust. Kõrtsihoone esifassaadil domineerib viiele ümarsambale toetuv ulualune, millest põhjapoole jääb viimasest veidi lühem talliosa. Algse kõrtsihoone põhikorpust eraldab hilisemast tallist tulemüür. Koonga-Ellamaa kõrtsist mõnikümmend meetrit uue maantee poole asub analoogse arhitektuurse ilmega Võlla kõrts, mis on säilinud tugevalt ümberehitatud kujul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kõrtsihoone põhiosa on ehitatud 19. sajandi esimesel poole. Sajandi lõpus on sellele lisatud teine tall. Hoone on seisnud aastakümneid kasutuseta.</span>


source: A
code: 16624
name: Kaelase mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlikus stiilis hoone on ühekorruseline poolkelpkatusega kiviehitis, mille kõrgemal keskosal on kolmnurkviil, seinu liigendavad pilastrid. Suur kaartele toetuv rõdu sissekäigu ees lisati 19.saj. II poolel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Peahoone ehitatud 18.sajandil, pärast 1786, mil mõis siirdus F. J. v. Derfeldenite kätte. Peale 1905.a. põlengut taastatud. Mõis on kuulunud enne võõrandamist kolmele suguvõsale - von Wolffeldtidele, von Derfeldenitele, von Brandtidele.</span>


source: A
code: 16625
name: Kaelase mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Enge jõele paisutatud tiikidega väike (2,7ha) park oli algselt regulaar-, hiljem ümber kujundatud vabakujuliseks. 
Idaosas, peahoone lähemas ümbruses, on säilinud osaliselt vanade pärnaalleede fragmente algsest pargist. 
Käesoleval ajal on park vabaplaneeringuga va regulaarsema ilmega avar esiväljak üksikute puudega. Esiväljakult on jalutusteed ja lillepeenrad viinud ilmselt paviljoni või suvemajakeseni, millest on säilinud hoone keskteljel asuv künkake koos vundamendi jäänustega. Kahel pool vundamendi varet kasvavad põlistammed ja avaneb hea vaade peahoonele. Esiväljak on piiratud väljaku servas tihedamalt kasvavate puudega ja kaarena kulgeva teega. Kunagine lage muruplats on kujundatud viirpuude ja lillepeenardega.
Jõe kaldal on astmeline graniitobelisk E. v. Derfeldeni mälestuseks.
Pargi tagaväljak jääb üle jõe ja selle on kunagi moodustanud paisjärv, mille kaldaastangul asub peahoone. 
Tagaväljaku läänepoolses osas on põhjaveetoiteline tiik, mis on ühendatud kraavi kaudu jõega. Tiik on ümbritsetud pärnaalleega.  Tagaväljakust põhja poole jääb pargi tihedam, metsailmeline osa.
Pargis on registreeritud 35 taksonit puittaimi, millest 11 on okaspuud. Nende 35 seas on 12 kodumaist ning 23 võõramaist puittaimetaksonit. Haruldusi pargis ei esine. Park on mõneti väärtuslik vanade ja suurte põlispuude poolest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa park on rajatud pärast 1786. aastat F. J. v. Derfeldeni poolt.
Säilinud ka südamikuplaanid  aastast 1897 (C. Runs),  koopia aastast 1907. M 1:5200.</span>


source: A
code: 16626
name: Kaelase mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne kõrge murtud põllukivist soklikorrusega, madala viilkatusega kiviehitis. W-poolne otsasein on laotud põllukividest, ülejäänud hoone seinad kollakast ja hallikast liivakivist, dolomiidist puhasvuugil lubimördil. Hoone W-poolse otsaseina nurgaviilu sees ringikujulised niššid: 1) aastaarvuga 1883 2) tähekombinatsiooniga E. v. D.
Silmatorkavad pikad sarikaotsad. Viilu külgi ja viilualust dekoreerib karniis, mida toetab hammaslõikega ehisvöö. Avad pealt ümarkaarsed. Keldriaknad markeeritud niššidena.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.-20.sajandi vahetusel.</span>


source: A
code: 16627
name: Kaelase mõisa E.v.Derfeldeni mälestussammas
type: Mälestussammas
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Graniidist mälestusaammas asub oja kaldal, Kaelase mõisa peahoone läänepoolsel küljel. Samba obelisk toetub astmelistele risttahukakujulistele graniidist plokkidele. Mälestussamba obeliskile on kirjutatud: Gedenkstein meinen Freunden gewidmet v.E.v. Derfelden 1881.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestussammas on püstitatud 1881 v. E. Derfeldeni mälestuseks.</span>


source: A
code: 16628
name: Pärnu-Jaagupi kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 419
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirik on ühelööviline gooti stiilis hoone, mille kaks kaarvõlvi jagavad ruumi kolme ossa. Kirik on ehitatud raudkivist, torni osa paekivist. Kirik kaetud lubikrohviga. Ümberehituste käigus muudetud akna suurusi.
Altar pärineb aastast 1793, altarimaali autoriks on Ants Laikmaa (maal valmis 1900-1901). See on koopia Tallinna Toomkiriku von Gebhardti altaripildist "Kristus ristil". Kantseli (1660) autoriks on Elert Thile (Diel). Kiriku sissekäigu kohal asub kahetiivaline puidust koor, kus asub ka ühe manuaaliga orel, mille on ehitanud Riia orelimeister Hermann Walcker 1895.a.
Oreli tagant viib käik torni, kus asub kirikukell (valatud Ingerimaal, Gatšinas 1885), millel kiri: Au olgu Jumalale kõrges". Tornist läheb käik võlvidele.
Kirikul tahvel, millel kirjas: Pärnu-Jaagupi kirik ehitatud 1531-1539.a.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirik on noorim gooti stiilis kirik Eestis. Ehitatud 1531-34 arvatavasti puust esikiriku asemele ja pühitseti selle traditsiooni järgides palverändurite kaitsepühakule ap. Jaakobile. 1695 toimusid kirikus suured ehitus- ja remonditööd (ehitusmeister Daniel Beckel). Lõoetati varem rajatud käärkamber (see kaeti puulaega ja varustati kaminaga); parandati lagunenud müüritrepp, välisseinad kiiluti, mörditi ja valgendati; osa aknaid tehti suuremaks ja ehitati paest põrand. 1730 on esmakordselt mainitud torni, mis oli allosas kivist, ülal sõrestikseintega ja kaetud kiivriga. 1855 püstitati uus puust torn. 1885 süttisid piksest ning põlesid pühaks katus ja torn. Samal ajal valmisid uus katus ja ajutine torn (ilmselt viilutorn). 1888 ehitati praeguse W-torni kiviosa (ehitusmeister Gessler). Kiiver valmis 1907 (arh. R. v. Engelhard). EA.</span>


source: A
code: 16629
name: Pärnu-Jaagupi kirikuaed
type: ehitismälestis
alt_id: 419
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hästi korrastatud haljasala, mis on üks osa kiriku ja  pastoraadi ümber kujunenud ansamblist. Kirikuaeda ümbritseb kuni 80 cm kõrgune maakividest piirdemüür. Aeda on valatud 1978.a ja 1994.a betoonist kõnniteed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärnu-Jaagupi kirik on noorim gooti stiilis kirik Eestis. Ehitatud 1531-34 arvatavasti puust esikiriku asemele ja pühitseti selle traditsiooni järgides palverändurite kaitsepühakule ap. Jaakobile. Samast ajast on arvatavasti kujunenud ka kirikuaed.</span>


source: A
code: 16630
name: Pärnu-Jaagupi kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 419
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ümbritseb kirikuaeada. Maakividest laotud ning kõrgus 60-80 cm. Sepistatud värav asub lääneküljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Maakaividest müür valmis 1898.a. Enne seda oli ümarpalkidest aed. On teada, et viimast uuendati näiteks 1844.a., kuna oli osaliselt mädanenud.</span>


source: A
code: 16631
name: Pärnu-Jaagupi pastoraadi peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on olnud pidevalt kasutuses. 1928.a. tehtud ümberehitusega eraldati õpetaja elruumidest kogudusetuba. Välimine remont tehti 1934.a. Nõukogude okuptasiooni alguses hoone natsionaliseeriti. Nõukogude ajal tehti suuremaid remontöid 1950; 1958 (laiendati mansardkorruse väljaehitust, lisandus 5 akent); 1965.a. Pastoraadihoone tagastati kogudusele 1993. aastal. 1997. asendati eterniitkatus plekk-katusega. 1998. lisati katuseaknad. 2000.a. vahetati hoonel kõik aknad, värviti fassaad ja remonditi koguduse saal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pastori elamut mainitakse esimest korda 1624.a. rootsiaegse revisjoni ürikus, kus kirjas, et pastori kasutada on üks vana eluase kambri ja esikuga. Uus pastoraat jõuti valmis ehitada enne Põhjasõda, mis hävis aga 1771.a. kahjutules. 19.sajandil dokumentides mainitakse taas pastoraadihoone remondivajadust. 1853.a. põlengus hävis vastremonditud pastoraat taas. Uue pastoraadi hoone vundament valmis 1855. Ehitati nii, et üks ots jäi 1771.a. ja teine 1853.a. mahapõlenud maja kohale, viiluga maantee poole. Hoone õnnistati 1858.a. 20. sept. 1877.a. vahetati õlgakatus sindlikatuse vastu välja.</span>


source: A
code: 16632
name: Pärnu-Jaagupi kalmistu kabel
type: Kalmistu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitatud algselt Roodi mõisniku, Eestimaa kuberneri ja kindrali G.F. Grotenhjelmi (1721-1798) perekonnakabelina. Alates 1816.a. kuulus kabel, nagu ka muud valdused, Nasackinite perekonnale. Raskete servjoonvõlvidega ja ehisviiluga kabel kannab Grotenhjelmide vappi. Kabeli uksed on kaetud käsitsilöödud plekiga. Praegu kasutatakse kabelit kalmitsu matusekabelina.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Roodi, Vahenurme ja Are mõisate omanike von Nasackinite hauakabel on rajatud 18. saj. lõpul.</span>


source: A
code: 16633
name: Pööravere mõisa peahoone varemed
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone oli suurem kahekordne kõrge soklikorrusega kivihoone. hoone alakorrus on varasem, laotud paekivist, teine korrus hilisem segus maakividega. hoone esiküljel oli kitsas eenduv keskrisaliit ja vasakul tiival kitsas külgrisaliit. seinapüindu liigendavad kitsas soklikarniias ja lai, profileeringuga korrustevaheline vöö. Aknad olid suured ja ääristatud lameda krohviääristega. Hoone keldrid on võlvitud ristvõlvlagedega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimene korrus ehitatud 19.s .I p., II korrus 1873. Mõisahoone oli neogooti stiilis, varemeis peale 1905 a. põletamist.</span>


source: A
code: 16634
name: Pööravere mõisa viinavabriku varemed
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Olnud erakordselt suur 4-korruseline paekivihoone, millest alumine oli võlvitud.  Hoone oli liigendatud põhiplaaniga korpused erinevate kõrgustega: lao- ja katlaruumid madalamad, masinaruum kõrgem - neljakorruseline - ja kõike kroonis paarikümnemeetrine korsten.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p. Ehitus põletati 1905.</span>


source: A
code: 16635
name: Roodi mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suurem juugendstiilis  ühekordne kõrge soklikorrusega krohvitud telliskivihoone. Väljaehitatud katusekorrusega. Hoonet katab poolkelpkatus, millesse lõikuvad mitmed mansardkorruse akende väljaehitused. Karniisid otsafassaadi poolviilu all ja ülal, kelbakolmurga all kitsad profileeritud karniisid. Hoone nurki liigendavad nurgaliseenid, mis tõusevad kergelt eendatud pritskrohviga soklilt. Seinapindu liigendavad avade krohviäärised, poolviilud on kujundatud tellistest laotud puitvahvärki imiteerivate ruudukujuliste vöödega. 
Esifassaadis kõrge sokliga suur  veranda, mis kaetud kelpkatusega. Veranda suurte akende vahed on krohvitud tellistulpadest. Akende all kulgeb lai vahekarniis. 
Esi- ja tagafassaadi poolviilude  ja mansardiaknad omavad avamatutes kohtades tiheda raamistuse (18 ruutu)Saali aknad on suured ja kahe poolega. Soklikorruse aknad on väiksed, kuid kõrged ja kaetud lameda kaarsillusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20.s. I v.</span>


source: A
code: 16636
name: Roodi mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>
Park on algselt kujundatud juugendliku joonega segastiilis, tänaseks vabakujundusliku ilmega. Hoone ette moodustub ringväljak, mis siseküljel ääristatud ringikujuliselt sirelitega / sirelihekiga. Väljakule suundub lõunapoolt alleega sissesõidutee, mis on orienteeritud väljaku küljele. Esiväljaku põhja ja idaküljele on koondunud heas ansamblis kõrvalhooned, va pikk esiväljakult avanevat vaadet takistav hoone, mille taha jäävad lagendikud üksikute suurte puudega, mis kaugemal lähevad üle metsaks. Sepikojast kirdepoole jääb madalam ala, kus varem olid tiigid.
Peahoone taga paikneb avar aeda meenutav keskelt lagedam ala, üksikute puude ja põõsarühmadega sh viljapuud ja sarapuud, mis jätab peahoone tagakülje aiaväljakule avatuks. Pargi tagumises loodepoolses küljes piiritleb pargiala tihedam puuderühm. 
Dendroloogia
Valdavalt lehtpuud, palju vahtraid sh esineb ka haavapuid, üksikud okaspuud, sh 4 suurt ja vana elupuud ja paar väiksemat püramiidelupuud. Vanematest puudest paistavad silma veel tammed ja pärnad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Park asub tasasel, osalt madalal ja niiskel alal, valdavalt põllumajandusmaastikus, lõunapool külgneb eramutega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pargi rajatud 19.s. lõpul. Kaart aastast 1898.</span>


source: A
code: 16637
name: Roodi mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk, krohvitud paekivihoone, mille müürides ka maakive. Algselt oli hoone poolkelpkatusega, mis asendatud hilisema viilkatusega. Omab külgfassaadidel lihtsaid laudkarniise ja katuse lakaluuke.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 16638
name: Roodi mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega krohvitud kivihoone, kaetud kõrge kimmidest poolkelpkatusega. Hoonesse viib pealt neogooti kaarega peauks. Sees tellistest sepaahi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavalt 19.s. II p.</span>


source: A
code: 16639
name: Häädemeeste kirik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Omanäoline historitsistlik eklektilises laadis maakivist ja punasest tellisest ühelööviline kirik, 4-nurkse haritorniga, mis eendub erkerina peaukse kohal. Peauks on tugevalt profileeritud viilungitega ja nikerdatud, juugendilaadselt kaarduva tuuleliistuga.Samalaadselt kaarduvad on akende prossipulgad.Pikihoonega liitub kavatises O-s üldiselt ristkülikukujulise põhiplaaniga(idaküljel lõpeb kolmetahulise pseudoapsiidiga) käärkamber. Hoone dekoratiivsus on saavutatud kohakutiasetsevate teravkaarsete-ümarkaarsete paarisakende, nendevaheliste tugipiilarite, portaalide ja karniisi punase tellisega markeerimisega. Katusekatteks on pikihoone osal punane kiltkivi, käärkambri osal valtsplekk.Piki katuseräästast paiknevad profileeritud puitkarniisid.Interjööri ruumimõju määravad silindervõlv, teravkaarne altarinišš O-seinas, puust väärid. Sisustus neogooti stiilis.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Häädemeeste alevikus, aadressiga Pärnu mnt. 36</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mihkli kirik on ehitatud 1874 M. v. Holsti projekti järgi. 4-nurkne puust haritorn 1892.</span>


source: A
code: 16640
name: Häädemeeste õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, ladinaristikujulise põhiplaaniga, ühe sibulkupliga ja kellatorniga maakivi ja tellisseintega krohvitud kivihoone. Sadul-ja telkkatused.Kõrged ümarkaarsed aknad, ümaraknad.Torne 2 - 4-tahulisel alusel 8-tahuline kellatorn telkkiivri ja sibulaga ja väike torn sibulkiivriga. Fassaadid pilastritega, lihtsa tellis-ja krohvidekooriga,kusjuures sellist ei leidu teistel samalaadsetel kirikutel; framuugiga tahveldatud tiibuksega. Ikonostaas rikkaliku dekooriga, kõrge kolmekorruseline, eklektiline.
(Apostliku õigeusu kirikute inventariseerimine, 1987) 
</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis, Häädemeeste Apostliku Õigeusu Issandamuutmise kirik asub Pärnu maakonnas, Häädemeeste vallas, Häädemeeste alevikus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1872.a.Arhit. Edelson(Kuberm. arh)</span>


source: A
code: 16641
name: Reederi talu elamu Kablis
type: Elamu
alt_id: 416
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on ühekorruselise maakivi vundamendil oleva rõhtpalkhoonega. Hoone seinapinnad on kaetud horisontaalse laudisega, hoone viilkatus algselt kaetud sindlitega. Majja pääseb nii esi- kui tagaküljest. Mõlemal pool eeskojad. Fassaadides akende raamistustel ja viiludel puitpits. Veranda aknad historitsitlikus azuurses raamistuses värviliste klaasidega. Plaanilahendus on analoogne mantelkorstnaga ehitisele, maja igas nurgas tuba, keskel puidust seintega pime sahver. Katusekorrusel trepikoda ja 2 tuba. Siseruumid on säilitanud suures osas algse viimistluse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tegemist on laevaomaniku, kapten Marksoni elamu ning kõrvalhoonetega, mis valmisid omaniku juhendamisel 1889. aastal.</span>


source: A
code: 16642
name: Reederi talu ait Kablis
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Viilkatusega, 3 uksega rõhtpalkehitis, maakivisoklil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1889.a.</span>


source: A
code: 16643
name: Reederi talu kelder Kablis
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Võlvitud maakivikelder, pealt mulde ja mätastega. Otsasein ja keskel olev sissepääs maakividest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 16644
name: Orajõe mõisa magasiait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, ühekordne maakivihoone 80 cm kõrguse sokliga. Etteulatuva ulualuse palk-katuse kandmiku toetavad neli jämedat palki sammastena. Sammaste alusteks nelinurksed sokli kõrgused tellispostid. Sambad lõppevad ülal jämedate nikerdustega. Kaetud viilkatusega. Sissepääsuvärav otsast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 16645
name: Treimani õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rahvus-romantismi stiili ristkülikukujulise plaaniga, kõrge kelpkatusega puitehitis, silindrilise haritorniga, mille tipus 3-haruline rist. 7,0x13,0x12,0 m. Graniitkivist madal sokkel. Aknad ümarkaarsed, laudvooder, tagasihoidlik saelõikekaunistus simsil, tahveluks framuugiga. Katusekate: eterniit nn tingplaat, torn kaetud plekiga. Ikonostaas lihte, ühekorruseline. Hoone on värvitud õlivärviga (roheline).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1935. arh. M. Merivälja</span>


source: A
code: 16646
name: Kergu õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kergu Püha Sinaida Kannataja kirik. Historitsistlik, traditsioonilise ladinaristikujulise põhiplaaniga, kolmeosaline, eeskojaga ning altariruumiga, kellatorniga ja keskkupliga, erandlikult põhja-lõuna suunaline, altariruumiga põhjaküljel. Tornid kaheksatahulised, madala telkkiivriga, mis lõppevad väikeste sibulatega. Seinad valitud sinakatoonilisest maakivist,punasest tellisest raamistuste ja rikkalike kaunistustega. Graniittrepid, suurem peaukse ees lõunaküljel, väiksem, altariosas, idaküljel.Uksed kaetud plekiga, dekoreeritud, kummalgi daatumid-peauksel 1877, altaripoolsel 1875. Ikonostaas lihtne.
(õigeusukirikute inventeerimine, 1986; kohapealne ülevaatus)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kergu Püha Sinaida Kannataja kirik asub Pärnu maakonnas, Kaisma vallas, Kergu alevikus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1875-1877.  Arh. Gardenack</span>


source: A
code: 16647
name: Kergu õigeusu kiriku piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakividest lubisegul laotud 0,5 kuni 1m kõrgune piirdemüür graniidist väravapostidega lõunaküljel; kuivmüüritis ülejäänud kolmel küljel.Tüsedad väravapostid hingetappidega, kahe poolega lihtne sepisvõre.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud arvatavasti vahetult peale kiriku valmimist 1877-1878.</span>


source: A
code: 16648
name: Kihnu õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kihnu Püha Nikolai kirik on historitsistlik, lihtne kesktelje suhtes sümmeetriline, kellatorniga, valgeks krohvitud maakivihoone. Fassaadid liigendamata. Torn on 4-tahuline, pealt telkkiivriga. Ikonostaas on lihtne, ruumi laiuselt üherealine (Õigeusukirikute inventariseerimine, 1986).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1784. a. luterlikuks kirikuks, ümber ehitatud 1862. a. õigeusu kirikuks. Remonttööd toimusid ka 1893. aastal (Õigeusukirikute inventariseerimine, 1986).</span>


source: A
code: 16649
name: Kilingi-Nõmme tuletõrjedepoo
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ristkülikukujulise põhiplaaniga vertikaallaudisega lihtsa vormiga sõrestikhoone, mille keskosas kellatorn. Tornis tuulelipp ehitusaastaga. Kummalgi pool torni garaažid tuletõrjetranspordile. Hoone välisilme on ilmselt hilisemate remontide käigus muutunud - nt lisatud erineva ruudujaotusega aknad. Viilkatus  on kaetud Rannila Classic-tüüpi plekiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1921.a.</span>


source: A
code: 16650
name: Koonga mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ehitatud kohalikust paekivist, ühekorruseline, kõrge sokli ja järsu poolkelpkatusega. Katust ilmestavad 4 tüsedat korstent.Hoone on krohvitud ja värvitud lubivärviga valgeks.Värvikihi alt, osalt väljakraabituna paistavad värvitud nurgarustika katked, akende värviraamistused. Viimased markeerivad varasemate, enne 1936.a. ümberehitust olnud akende kohti ja suurust.(Joonestamata-fikseerimata).Sama remondiga (E.Wolffeldt)ehitatud väike kahe sambaga portikus on kaotanud sambad,kõrge peatrepp selle ees on betoonist.Tähelepanuväärivad on kõrged, paekivist servjoonvõlvidega kaetud keldrid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sks.:Kokenkau.Teateid alates 1449, piiskopliku Ameti keskus. Hiljem riigimõis, kauemat aega, 1797.aastast alates Viljandi aadlipreilide kasvatusasutuse-Stifti-valduses.M.Lutsari andmetel olnud "loss, torniga ja puha".Võimalik, et lossist on säilinud keldrite osa, võlvitud lamedate servjoonvõlvidega.Praegune hoone on arvatavasti ehitatud 17.sajandil, korduvalt ümber ehitatud, viimati 1935-36 (E.v.Wolffeldt)kohandamaks koolimajaks.Praegu asub hoone ühes pooles sidekontor, ülejäänud maja seisab tühjana.</span>


source: A
code: 16651
name: Koonga mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike (2,7ha) omalaadne park: peahoone, asetatuna väikesele kõrgendikule, valitseb ansamblis, sest teda varjavaid puid peaaegu ei ole. Peahoone ees on avar väljak (praeguseks asfalteeritud, millel asub palliplats), mis liigendatud või ääristatud kõrgete sirelirühmadega või üksikpuudega (kased, saared). Hoone taga aed, kus üksikpuid. Seega on hoone orienteeritud maanteeristile ning maastikus avatud (1970.a). Vallamaja taga väike tiik.
Praegustesse pargi piiridesse jääb peahoone taga asuv kiviaiaga piiratud keskelt lagedam haljasala, mida diagonaalis läbib teerada ja kus kasvavad üksikud puud: äärtes tammed, pärnad, sirelid ja saarepuud; keskosas mõned noored vahtrad, elupuud ja sirelirühm. Peahoone läheduses on säilinud paekividest võlviga keldrivare.

</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rootsi Lundi Ülikooli raamatukogus hoitava 1680. a kaardi põhjal puudus mõisal park, oli vaid puuviljaaed hoone taga ja grupp puid mõisa härrastemaja ümber, mille ees ka avar väljak ja kaks tiiki. Üks tiikidest on praegugi säilinud (praegu on tiik vallamaja esisel haljasalal, kas on tegu algupärase tiigiga?). Eelpool nimetatud kaardil on näha ka taraga piiratud humala-aed, kaalika ja pleekaiad?, ning väikevormidest päikesekell ja kaev.1920-date aastate lõpul on Koonga mõisa kirjeldatud järgmiselt: mõisa juures ainult väike viljapuuaed, puiestikku ei ole.</span>


source: A
code: 16652
name: Koonga mõisa pargi piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Madal, kuni 80 cm kõrgune paekividest laotud osalt lubimördiga seotud, osalt kuivmüüritisena taastatud mõisa parki kahest küljest piirav kiviaed. Väravad puuduvad, on 3 varamata läbipääsu.Kalli-P.-Jaagupi mnt. poolsel küljel on müüritis hävinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärineb arvatavasti 19.saj.keskelt. Täpsemad andmed puuduvad.</span>


source: A
code: 16653
name: Koonga mõisa valitsejamaja-tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Valitsejamaja on kahekorruseline paekiviehitus,krohvitud, lameda kelpkatusega.Tall-tõllakuuri osa on madal, 8-avalise kaaristuga ehitus, mille kaaravad on osaliselt kinni ehitatud.Hoone tagakülgje katus on tõstetud teise korruse tasandile.Kõikide hooneosade sisemus on muudetud või uuesti ehitatud.Baariosas on uus konstruktsioon nähtaval.Katusekatteks on tõllakuuril veneaegne, valitsejamajal 1937.aastast pärit eterniit.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavalt 19.saj ehitatud kompleks hooneid-valitsejamaja, tall ja tõllakuur on üksteisega vahetult kokku ehitatud.Selle vanem osa,valitsejamaja-võib olla tunduvalt vanem, võimalik on, et Koonga piiskopliku Ameti loss just selle koha peal asus.Kuna hoone on mitmel korral kapitaalselt ümber ehitatud, saab selle vanust hinnata alles peale põhjalikke uuringuid.Hoones asus enne selle muutmist vallamajaks, Soontagana sovhoosi keskus, tallide osa oli varemetes ja ehitati koos tõllakuuri osaga ümber 20.saj. lõpukümnendil, baariks.Valitsejamaja katus on kaetud ühega esimestest eterniitidest 1937.aastal.</span>


source: A
code: 16654
name: Kõima mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, kõrge poolkelpkatusega, lakoonilistes klassitsistlikes vormides kiviehitis, mille mõlemal küljel olid palkonid. 20.s. algul lisati N-otsale neoklassitsistlik eskoda. Hoonel on säilinud Ditmaride vapp.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis on rajatud 18. saj lõpus.  On vahetanud sageli omanikke, olulisemad perioodid on olnud A.W. v Oettingeni valitsus 19. saj. algupoole ning D. v Ditmari oma 19. saj II poolel ja 20. saj alguses.
Kõima jäi D. v Ditmarile ja tema järglastele alaliseks elukohaks kuni võõrandamiseni 1919. a. Pärast võõrandamist Eesti Vabariigi päevil olid mõisahoone ja park Tammaru kooli käsutuses.  
1950-ndate aastate lõpul kool likvideeriti ja park koos mõisahoonetega läks Tammaru kolhoosi valdusesse. Endist mõisahoonet kasutati kolhoosi lasteaiana ja klubina.
1991 a. on mõisahoone ja pargi valdaja Soontagana kolhoos.
Härrastemaja on ehitatud 19. s. I poolel. Hiljem on hoone ümber ehitatud.</span>


source: A
code: 16655
name: Kõima mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt  regulaarse lahendusega pargile on hiljem lisandunud vabakujundusliku looduspargi elemendid. Parki iseloomustab lihtne planeering, väheste võõrpuuliikide kasutamine, teedeäärne asetus, veekogu puudumine, minimaalne põõsarinne. Pargil on olnud ehituslik kivipiire, mis on praeguseks osaliselt taastatud. Mõisasüdame idapiiril on olnud tiik.  
Ansamblilahendus tervikuna on järginud maastikulisi printsiipe ja kandnud klassitsismile omaseid tunnuseid. Peahoone paikneb keset parki. Esifassaadi ees oli tavapärane avar ringteega piiratud muruväljak, mida ääristasid puude- ja põõsarühmad. Praeguseks on esiväljak alles tunduvalt kahanenud mõõtmetes (1980-date lõpus ja 1990-date alguses karjatati siin loomi). Mõisasüdamikku viiv põhitee (esindustee) suundub mööda pargi külge ja on piiratud alleega. 19. saj. lõpu kaardi   põhjal võib öelda, et peahoone taga paigutusid vabaplaneeringuliselt puuderühmad ja pargivälud. Tagaosas eraldab pargi avamaastikust tihedam puistu. 
Maja tagused  muruväljakud on liigendatud selgelt regulaaristutusega puude ridadega.  Hoone taga on olnud mõnevõrra suletuma ilmega väljak ning pargisügavuses veel teine peahoonega sidumata väike pargivälu. Vana viljapuu- ja marjaaed pargi idaosas ja on piiratud kivimüüriga. .
 Esiväljakut ümbritsevad poolkaarjalt istutatud pärnad, siin olevat olnud Afrodite kuju. Mõisahoone tagust pargiosa ümbritseb seespool kiviaedu jalgrada. Peahoonest lõuna poole oli viimastel aastakümnetel puittaraga ümbritsetud laste mänguväljak ning lõunaosas hooldamata viljapuuaed, kuhu oli rajatud mõned peenrad ja kasvuhooned. Peahoone ees on valdavalt pärnapuistu. Peahoone taga on segapuistu kodumaiste saarte, vahtrate, jalakate ja pärnadega. Esineb ka tamme ja harilikku hobukastanit. 2 ilusat harilikku tamme tagatrepi juures kahel pool.  
1996. aastal on loendatud kokku 30 taksonit, millest 5 on okaspuud. Nende 30 seas on 14 kodumaist ning 16 võõramaist puittaimetaksonit, viimaste seas on 3 viljapuud. Haruldustest kasvab pargis Eesti vanim ja suurim ning kaua aega ainuke hariliku jalaka kultivar (Ulmus glabra  Pendula  h=11,5 m, d=22 cm) esmaregistreering. Märkimisväärne on harilik saar (Fraxinus excelsior) - h=24,0 m, p=358 cm. Põhiliselt kasvavad pargis harilik pärn, harilik saar, harilik vaher ja harilik tamm. Puiesteed on olnud pärnast ja vahtrast.  
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõis rajati 18. sajandi alguses. 18.s. II p. regulaarpark. 19. sajandi I poolel kui ehitati klassitsistlik härrastemaja kujundati park ümber vabakujunduslikuks.
 1919. a. Pärast võõrandamist Eesti Vabariigi päevil olid mõisahoone ja park Tammaru kooli käsutuses.  
1950-ndate aastate lõpul kool likvideeriti ja park koos mõisahoonetega läks Tammaru kolhoosi valdusesse. Endist mõisahoonet kasutati kolhoosi lasteaiana ja klubina.</span>


source: A
code: 16656
name: Kõima mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rustikaalne, üldvormilt peahoonele lähedane, ühekorruseline krohvitud poolkelpkatusega kivihoone. Segmentkaarsed ukseavad hiljem kinniehitatud. Ka aknad hiljem ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. algul.</span>


source: A
code: 16657
name: Kõima mõisa piirdemüürid
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ilusad tahutud servaga paekivist, ~1m kõrgused. Vabaladu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s .I p.</span>


source: A
code: 16658
name: Keblaste mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keblaste mõisa valitsejamaja on kahekorruseline paekivihoone hilisklassitsistlikus stiilis. Kellerdamata, soklita;  kaetud kellukrohviga, akendel krohviraamistused. Suhteliselt lame katus (ca 35 kraadi) on kaetud tsementkividega. Aknad impostiga, kuue ruuduga. Uks madala valgmikuga.
Majakarp on mõõtudega 18,65 X 8,75; kõrgus karniisini 6,13.Hoonet risti läbiva trepikoja
seinad on kandvad, neist lõunapoolne sisaldab korstnalõõri.Trepp II korrusele on puidust, ühemarsiline. Vahelaed puidust, laudpõrandad. Ahiküte. Kuivkäimla.
Hoone oli kohandatud 5 korteriks(5 kööki).   </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1880.aastatel.</span>


source: A
code: 16659
name: Keblaste mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ait-kuivati on ühekorruseline paekiviehitus, mida ilmestavad otsaseintesse laotud tugi-ümarkaared. Seinad on tehtud hoolikalt tahutud paest. Võimalik, et algsed uksed on asunud põhjapoolsel küljel. Omaniku jutu järgi olevat hoone algselt olnud mõisa pesuköök. Kolhoosi ajal oli kasutusel seemnekuivatina. Hilisemast ajast on pärit hoone kõrge telliskividest korsten ja tehnilised seadmed hoone põhjaküljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone pärineb ilmselt 1880.aastatest, võimalik ümberehitus sajandi alguses</span>


source: A
code: 16660
name: Keblaste mõisa kelder
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keblaste viinavabriku vare on paekiviehitus, v.a. NW ots, mis on ehitatud maakividest. Koos (linnase)veskiga pikkus 39,2m, laius 12,4m, kiviosa kõrgus koos viilumüüridega umbes 7m. Tüse räästaalune karniis, millest säilinud kivisüdamik ulatub üle müüri 23 cm, lõpeb pöördega otsaseinale. Kõik avad on võlvitud 1,5 X tellisvõlviga, ainus allesolev täide-tiibuks on otsaseinal, kõik muu on hävinud.Välisseinte paksus kõigub 65 ja 67 cm vahel.Hoonega risti on ehitatud 76 cm paksused paekivist kahe avaga võlvkaared, nende vahemaa on 2,1m (süld).Võlvkaartele toetub madala tõusuga (25 cm) tellisvõlv, mis on pealtpoolt tasandatud lubjamördiga.Katus on arvatavalt olnud poolkelbaga sadulkatus mitmete külgedel vastastikku asetsenud vintskappidega.SO seina on murtud sõiduvärav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Võimalik ehitusaeg 19.saj. keskpaiku, või vähemalt sel ajal suures mahus laiendatud.Ümberehitused on toimunud mitmes järgus.Bernhard v. Üxkülli ajal toimus tootmise spetsialiseerimine mõisati - sama omaniku käes olnud Veltsa kujundati piimanduskeskuseks, sinna rajati moodne, suursuguse arhitektuuriga meierei. Keblastest sai piiritusetootmise keskus. Piiritusetootmise lõppedes ehitati hoone ümber Tuletõrje seltsimajaks, keldri-e. maapealset kivikorrust kasutati tuletõrjetehnika hoidmiseks(pritsikuur). Kolhooside ajal oli hoones Mihkli rahvamaja, alumisel korrusel tehnika ladu. Hiljem kasutati alumist korrust kartulihoidlana, selle teises tiivas kasvatati kaalikaseemet.1990.-tel jäi hoone katuseta ja hävines.Järele on jäänud massiivsed, Pärnumaa suurimad keldriruumid.</span>


source: A
code: 16661
name: Keblaste mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>hollandi tüüpi, 4-korruseline paekivituulik. Sisustus hävinud, katus puudub.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 16662
name: Mihkli kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 418
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algkavatisse kuulusid praegune ühelööviline kahe võlvikuga pikihoone ja kitsam koorikvadraat. Mõlemas otsaviilus oli ulgtaladele toetuv puust kellatorn. Igas võlvikuseinas paiknes kitsas aken lisaks peaportaalile W-seinas (hävinud) oli portaal ka S-seinas ja väiksem preestriuks koori S-seinas (mõlemad kinni müüritud). Kuplitaolised ristvõlvid (kivid laotud kontsentriliste ringidena), millel on tellistest mõigasroided (kooris on kaheksa roiet) ja erakordeselt sügavad seinu ühendavad kilpkaared, toetuvad lühikestele tugipiilaritaolistele eendtugedele. Nendel on kaldpinnaga talumi- ja sokliliist ja katedraaligootikast pärinev pärinev kolmetine kilpkaari, roideid ja vööndkaart. Täiesti erandlik on müüritrepi puudumine. 
Sisustuses keskaegse ristimiskivi jalg (13.s.), tornikell (1684, valmist. Stockholmis), altar (1806), kantsel (1818) ja orel (1878, G. Normann).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajati poliitiliselt mõjukasse Soontagana muinaskihelkonda hiljemalt 13.s. IV v. 
1727-28 ehitati eraldiseisev puust kellatorn (pehastunud viilutornid purunesid tormis 1747)
1773 müüriti kinni põrandaalused hauakambrid ja koori S-portaal.
1779-81 ehitati W-fassaadi ette pikihoonega samalaiune ja - kõrgune eesruum koos 4-nurkse kellatorniga.
1787 valmis hilisbarokne tornitrepp.
1860 laiendati esmakordselt aknaid, lammutati eeskoda ja portaal müüriti kinni.
1861 müüriti kinni O-aken ja võlvid koos roietega said praeguse krohvikatte. 
1871-72 ehitati vanale asukohale uus käärkamber.
1884 suurendati aknaid uuesti ja tehti allosas pikemaks, ehitati praegune telkkiiver.
1707 ehitatud paeplaatpõrand varjati 1886 laudpõrandaga ja rikuti seega ruumi algilme.</span>


source: A
code: 16663
name: Mihkli kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
alt_id: 418
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Umbes 300 m pikkune, väravapostidega, tahutud paekividest laotud  kirikuaia piirdemüür, mis eraldab kirikut kirikuaeda ümbritsevat maastikust. Kirikuaia ääres paiknevad kolm kabelit. Pastoraadi peahoone juurde kuuluva keldri läheduses on piirdemüüris paekivist väravapostidega jalgvärav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirik on rajatud hiljemalt 13. sajandi neljandal veerandil. Esimesed teated kirikuaiast pärinevad 1696. aastast. Piirdemüür on rajatud tõenäoliselt hiljemalt 19. sajandil. Kirikukihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on Kirchspiel St. Michaelis oder Soontak in Wiek und Kreis Pernau.</span>


source: A
code: 16664
name: Mihkli kirikuaia kabel I
type: ehitismälestis
alt_id: 418
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, klassitsistlikus stiilis, viilkatusega, krohvitud fassaadiga kivist perekonnakabel. Hoone paikneb kirikuaias esifassaadiga kiriku ja pastoraadikompleksi vahele jääva kirikuaia osa suunas. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Esifassaadi keskmes on kahe poolega ukseava, millest kahele poole jäävad pilastritega liigendatud seinapinnad. Esifassaadi kohal domineerib massiivne kolmnurkviil, mille keskmes kunstimälestisena kaitse all olev Lantingshausenite dolomiidist vapp ning sellest kahel pool suurte tähtedega kiri ANNO 1831. Terve hoone ulatuses on räästas dekoratiivne karniis. 2000. aastate alguses on vahetatud hoone katus. Kabel paikneb kirikuaia piirdemüüri ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirik on rajatud hiljemalt 13. sajandi neljandal veerandil. Esimesed teated kirikuaiast pärinevad 1696. aastast. Kirikuaias paiknev perekonnakabel on ehitatud 1831. aastal. Kabeli lasi ehitada Lantingshausenite perekond. Kirikukihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on Kirchspiel St. Michaelis oder Soontak in Wiek und Kreis Pernau.</span>


source: A
code: 16665
name: Mihkli kirikuaia kabel II
type: ehitismälestis
alt_id: 418
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, klassitsistlikus stiilis, ajutise kelpkatusega, krohvitud fassaadiga kivist konnakabel. Hoone paikneb kirikuaias esifassaadiga kiriku poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on algselt puidust. Esifassaadi keskmes paikneb lai segmentkaarse sillusega ukseava, mida ümbritseb lihtsa kujundusega portaal. Esifassaadi kohal on tõenäoliselt asunud kolmnurkne frontoon. Kabeli nurki rõhutavad lihtsa kujundusega pilastrid, hoone räästaid rõhutab karniis. Küljefassaadide keskmes on kitsad väikesemõõtmelised aknaavad. 2011. aastal paigaldati katusele kattekile. Kabel paikneb kirikuaia piirdemüüri ääres, esifassaadiga kiriku idaosa poole. Kabelist põhjapoole jääb 19. sajandi teisel poolel sinna ehitatud teine kabel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirik on rajatud hiljemalt 13. sajandi neljandal veerandil. Esimesed teated kirikuaiast pärinevad 1696. aastast. Kirikuaias paiknev kabel on ehitatud 1827. aastal. Kirikukihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on Kirchspiel St. Michaelis oder Soontak in Wiek und Kreis Pernau.</span>


source: A
code: 16666
name: Mihkli kirikuaia kabel III
type: ehitismälestis
alt_id: 418
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, historitsistlikus stiilis, viilkatusega, krohvimata fassaadiga kivist kabel. Hoone paikneb kirikuaia kirdenurgas esifassaadiga viimase poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Esifassaadi keskmes paikneb lai kahe poolega ukseava. Kirikupoolse küljefassaadi keskel on suurem segmentkaarse sillusega horisontaalne aknaava. 2011. aastal parandati hoone katust. Kabel paikneb kirikuaia kirdenurgas piirdemüüri ääres, küljefassaadiga kiriku idaosa poole. Kabelist lõunapoole jääb 1827. aastal sinna ehitatud teine kabel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kirik on rajatud hiljemalt 13. sajandi neljandal veerandil. Esimesed teated kirikuaiast pärinevad 1696. aastast. Kirikuaias paiknev perekonnakabel on ehitatud 19. sajandi teisel poolel. Kirikukihelkonna ajalooline saksakeelne nimetus on Kirchspiel St. Michaelis oder Soontak in Wiek und Kreis Pernau.</span>


source: A
code: 16667
name: Mihkli pastoraadi peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hilisklassitsistlik, ühekorruseline krohvitud kivihoone, mida katab kõrge, profileeritud räästakarniisiga poolkelpkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1855-58. 
Peahoones on olnud kolhoosi kontor ja rahvamaja….
On olnud kasutusel (1970-nendad) ametiruumidena ja elamuna.</span>


source: A
code: 16668
name: Mihkli pastoraadi park
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park paikneb avamaastikus ja on äärmiselt lihtne.
Peahoone esise moodustab avar ringikujuline auhoov/väljak/rondeel, mis on ääristatud üksikute suurte puudega. Esiväljaku keskel asub historitsistlikus stiilis suurem vaas, tõstetud kõrgele jalale ja siin kasvav suurem tamm on väidetavalt mälestuspuu. Pargi põhiosa jääb hoone taha, mis on varem olnud aialaadne. Pargi põhiosa on praegusel ajal avaram üksikute suurte puudega ja puudegruppidega ning väheste põõsastega ala, kus äärealad on mõnevõrra tihedamad. Meeleolukas on lehisterühm. Paekiviüüriga piiratud eraldiseisev lage nelinurkne ala. Park moodustab terviku kiriku ja kirikuaia haljastusega, eriti hästi mõjub kiriku poole viiv mitmeliigiline allee.
Dendroloogia - valitsevad liigid on saar, tamm, vahtrad. Esineb ka lehist, harilikku hobukastanit, pärna, kuusk (kuuskede rühm tõllakuuri juures). Mõned viljapuud.
Põlispuud: Mihkli kiriku tamm - h=17,5 m, p=523 cm; pärn - h=20,5 m p=450 cm. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 16669
name: Mihkli pastoraadi pargi vaas
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väga ilus töötlusega, ca 1.5 m kõrgune, aluse ja jalaga betoonvaas. Vaas restaureeritud 2011.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Valatud arvatavalt 19.s. IV v.</span>


source: A
code: 16670
name: Mihkli pastoraadi kelder
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, maapealne, võlvitud jääkelder. Katus hävinud. Esinurgad tahutud paekivist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18.s. lõpp</span>


source: A
code: 16671
name: Mihkli pastoraadi tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pastoraadikompleks asuv 13. sajandi viimasel veerandil rajatud kiriku vahetus läheduses. Pastoraadi peahoone on ehitatud aastatel 1855-58. Kompleksi kuuluv tall-tõllakuur on ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi viimasel veerandil. Pastoraadi ajalooline saksakeelne nimetus on Pastorat St. Michaelis. 2010. aastal teostati hoone idakülje toestustöid. 2012. aastal restaureeriti hoone katus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. III v.</span>


source: A
code: 16672
name: Tarva doktoraadi elamu
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Inglisepärane historitsistlik paekivihoone on ühe põhikorruse ja katusekorrusega ehitis, kellerdatud osaliselt, madala sokliga, varasemalt vuugitud, praegu osaliselt pritskrohviga kaetud, värvitud lubivärviga valgeks.Avad osaliselt muudetud, algsed uksed kadunud; aknad kuue ruuduga, osaliselt algsed.Katus liigendatud mitmete vintskappidega, neist üks teepoolne on pärit 1953.aastast-kuid sobitatud ja proportsioneeritud hästi, nii et võiks pidada algseks.Hoone paekivist korstnapitsid on massiivsed, fasseteeritud tüve ja toeka karniisiosaga(üks on asendatud silikaattellistest pitsiga). Katusemaastik muudab hoone tervikuna väga maaliliseks.Hävinud on S-küljel asunud veranda.
Interjööris on pilkupüüdvaks koridori paekiviplaatidest põrand.Sisekujunduselt on hoone lihtne, sirgete krohvitud lagede, lubjatud krohvitud seinte ja laudpõrandatega.Siseuksed on tahveldatud, massiivsed, arsti vastuvõturuumi aknaorvas on lambrii.Maalinguid ei ole, vaid ühes ruumis on hiline rullimuster.2. korrusele viib 1953.a. ehitatud (väga halva astmejaotusega) betoontrepp.Pööningukorrusel on vanu uksi, neist osa sekundaarsetel kohtadel.Hoones on säilinud mõned vanad lihtpottidest ahjud ja algse(?)pliidi varemed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1875.a. valminud peahoone on A.Heina järgi koopia Stattfordshire is asunud Trenthami lossi valvurimajast(viktoriaanlik neogootika).Arsti elamu tellis Bernhard v. Uexküll(maanõunik, eestimaa kuberner, Vigala vallakohtu asutaja; Vigala, Veltsa ja Keblaste mõisate omanik.)Majas asusid peale arsti korteri vastuvõtu, protseduuride ja operatsiooniruum.1950.aastatest on maja kasutatud korteritena.</span>


source: A
code: 16673
name: Tarva doktoraadi tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paekividest ühekorruseline lihtne viilkatusega hoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavalt peahoonega üheaegne ehitus .Täpsemad andmed puuduvad.</span>


source: A
code: 16674
name: Tarva doktoraadi kaev
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varem kooguga, paekiviraketega kaev uuendati 1952-53.a. paiku. Kaevu pandi betoonrõngad, nendest viimane ulatub umb.40 cm maapinnalt kõrgemale. Kaev varustati väikese käsipumbaga, mis on umb.60 cm kõrge. Pumba juugendlik välisilme on juhuslik, selle tegi lihtne külasepp Oskar Tohver Keblastes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Umbes 3 meetri sügavune paekiviraketega kaev oli varem varustatud kaevuvinnaga,praeguse, juugendliku väljanägemisega kaevupumba tegi Keblaste sepp(end. mõisa sepikojas) Oskar Tohver 1952-53.aasta paiku.</span>


source: A
code: 16675
name: Tarva doktoraadi haigla
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pesuköögi osa on ehitatud kollasest(Lihula) paest, ühekorruseline, kuue ruuduga akendega sadulkatusega madal hoone.Haigla osa on valkjast paest, proportsioonidelt eelmist järgiv.Selle S.küljel on tuulekoda(praegune 1950.aastatest, varasem, suurem ja uhkem, sarnanes peahoone verandaga). Katus on kaetud eterniidiga, iseloomulikud on tüsedad korstnapitsid.Maja mattub suvel metsviinapuudesse, andes doktoraadi N-küljele suletuse ja moodustades sellega maalilise ansambli.Interjööris on säilinud algseid uksi ja ahi, massiivsed korstnajalad jne.Praegune sisekujundus on eklektiline ja vajaks korrastamist, samas on hoones säilinud seda väärtustavaid detaile.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone koosneb kahest osast: piki maanteed olev on endine haigla pesuköök, valminud aastal 1872(raidkivi hoonel); eelmisega risti asetsev, sellega vahetult liituv hooneosa on ehitatud aastal 1879, peale algse haigla põlemist ja oli kasutusel haiglana ja ämmaemanda korterina.Praegu kahe perekonna korterid.</span>


source: A
code: 16676
name: Tarva doktoraadi kelder
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>W-O suunaline,suur,umb.8m laiune ja ligi 5m kõrgune, arvata 15m pikkuse silindervõlviga kaetud maakelder.Võlvid on tehtud paest, selgelt on eralduv kahe ehitusjärgu vaheline vuuk.Silma järgi hinnates on kelder algsest kaks korda pikemaks ehitatud. Võlvis on täiteavad(õhutusavad?), W-seinas on 2 akent.O-seinas on ukseava, selle ette on sidumata ehitatud tambur, nähtavalt hilisem ja viletsam ladu. Keldri suue laskub umbes 1,5m, võlvi silinder on maapealne, kaetud mätastega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kohalike inimeste andmetel on kelder algselt ehitatud Aru mõisa kartulikeldriks ja olnud olemas enne doktoraadi rajamist.Mingil ajal on keldrit suuremaks ehitatud, see võis olla seotud  varasema haigla ja kabeli hävimisega tules 1878 või 1879.Võimalik on, et siis võeti kelder kasutusele haigla surnukuurina.Täpsemad andmed puuduvad.</span>


source: A
code: 16677
name: Pärnu linnakindlustused
type: ehitismälestis
alt_id: 167
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Säilinud plaanide põhjal hõlmas 0,91 km pikk kaitsemüür keskaja lõpus all-linna kolmelt välisküljelt, lääne poolt kaitses linna 0,14 km pikkune eeslinnuse müür ja kraav. Linnamüür oli maa- ja telliskivi segaehitis. Müüritorne oli all-linnas viis, väravaid kaheksa, neile lisandus linnuse eeskaitseala loodenurgal ümar nurgatorn ja edelanurgal Gertrudi kaitsekirik, nende vahel ordulinnuse välisvärav koos eesväravaga. Kogu keskaegsest kindlustustesüsteemist on tänaseni säilinud Punane ehk Vangitorn.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Linnamüür ümbritses linna kolmest küljest. Linna ja välimise eeslinnuse vahel oli küll vallikraav, kuid seal puudus müür. Tänaseks säilinud Punane torn asub Hommiku tänaval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärnu ajalugu kindluslinnana saab alguse juba 13. sajandil. 17. sajandi linnaplaanide järgi on teada, et keskaegsed kindlustused piirasid ühtse kaitsesüsteemina nii linnust kui ka all-linna. On arvatud, et esimesed püsivamad linnakindlustused rajati juba 14. sajandil. 1492. aastal on mainitud juba linnamüüri koos arvukate tornidega, samuti vallikraavi. 16.-17. sajandi sõdades said müürid-tornid kannatada. Enamik müüride ja tornide jäänustest lammutati Rootsi ajal uue bastionidesüsteemi rajamise käigud.</span>


source: A
code: 16678
name: Pärnu Alevi kalmistu J.Jacke kabel
type: Kalmistu
alt_id: 179
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitis on ruudukujulise põhiplaaniga, stiililt lihtsate baroksete vormidega oma ajastu tüüpiline matusekabel. Hoonet iseloomustab kõrge barokne siledast valtsplekist katus petikuugiga esifassaadi keskteljel ja lai räästaalune karniis. Fassaadi ilmestavad laiad liseenid, pilatrid ja ümarkaarsed orvad.  Algselt ehtis kabeli esifassaadi keskosa meisterlik dekoratiivne kahepoolsete tiibadega sepisuks. Kabeli sepistatud originaaluks on deponeeritud Pärnu Muuseumi hoidlasse. Olemasoleval hetkel asendab originaalust lihtne, siledapinnaline kahepoolsete tiibadega metalluks. Ümberehitused: Algselt kalmistu piiril matusekabel oli ümbritsetud teede ja eesaiaga.  1980.aastal toimus kabelis põleng, mille tagajärjel sai tõsiseid kahjustusi nii siseruum kui ka kabeli sepisuks. Kahjutules hävinesid lõplikult uksel kohati säilinud värvikihid. Uks mõõdeti üles 1981.aastal ja puuduvad detailid rekonstrueeriti varasemate (1926.a ja 1946.a) fotode alusel. Tehniline seisukord ei võimaldanud konserveeritud ust enam taaspaigaldada, mistõttu otsustati see paigutada Pärnu Muuseumi hoidlasse. (allikas: Pärnu Alevi II kalmistu kabelite sepisuksed. Jacke kabel, KRPI 1981, P-5208). Kabelit remonditi viimati 1998.-1999. aastal OÜ Karmel RRE poolt. Parandati seinamüüre ja katusekonstruktsiooni ning tehti uus ajaloolistes tahvlimõõtudes valtsplekk-katus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärnu suurkaupmehele ja omanimelise kaubafirma rajajale ning raehärrana tuntud Jakob Jackele ( 1712-1780) kuulunud kabel asub Pärnu Alevi kalmistu plokkskeemi kohaselt VI kvartalis. Hoone on ehitatud 1779.aastal, kuid arhitekt on teadmata. Hetkel kuulub kabel Pärnu Linnavalitsusele. Ehitist on kasutatud Pärnu Alevi kalmistul asunud kultuuriväärtuslike metalldetailide hoiupaigana.</span>


source: A
code: 16679
name: Pärnu Alevi kalmistu J.Spechti kabel
type: Kalmistu
alt_id: 180
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt varaklassitsistlikus stiilis matusekabel on ümber ehitatud 19.sajandi keskel neobaroksetes vormides.  Ehitis on ruudukujulise põhiplaaniga. Kabelit iseloomustab kõrge barokne siledast valtsplekist katus ehisurniga, fassaadi ilmestavad laiad nurgaliseenid  ja räästakarniis. Hoone kesksel kohal asub lihtne, kahepoolsete tiibadega metall-uks. Kabeli sepistatud originaaluks on deponeeritud Pärnu Muuseumi hoidlasse.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Justus Spechti kabel asub Pärnu Alevi kalmistu 18.kvartalis ja on dateeritud 1782.aastasse. Hetkel kuulub kabel Pärnu Linnavalitsusele ja ehitist on kasutatud kalmistu tööriistade hoidlana.
Matusekrüpt suleti ja täideti 1960.aastatel ning valati uus betoonpõrand. 1997.aastal remonditi katusekonstruktsioone ja vahetati katusekate.</span>


source: A
code: 16680
name: Pärnu Alevi kalmistu H.D.Schmidti kabel
type: Kalmistu
alt_id: 181
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hilisbaroksete vormidega ehitis on ruudukujulise põhiplaaniga. Kabelit iseloomustab kõrge barokne siledast valtsplekist katus ehisurniga, fassaadi ilmestab laiad nurgaliseenid  ja räästakarniis. Dekoratiivse elemendina püüab esifassaadi keskel pilku rikkalikult kaunistatud barokne sepisuks, mida piiravad mõlemalt poolt laiad pilastrid. Interjööri iseloomustab ristvõlvlagi ja must-valgetest keraamilistest plaatidest malelauakujuliselt laotud põrand. Seintel on perekonna kenotaafina marmortahvlitel kogu suguvõsa liikmete nimed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hans Diedrich Schmidti perekonnakabel asub Pärnu Alevi kalmistu 18.kvartalis ja on dateeritud 1780.aastasse. Hetkel kuulub kabel Pärnu Linnavalitsusele ja ehitist kasutatakse matuste korraldamiseks. 

Ümberehitused: Kabel restaureeriti 1994-1996.aastal Pärnu Muinsuskaitse Seltsi ja AS Karmel RRE poolt. Sepisuks on originaali koopia, mis teostati 1997.aastal Arraku ja Petersoni poolt. Samal aastal muudeti fassaadi nii, et uks süvistati ca 10 cm sügavuselt portaali. Ukse ette ehitati kaitsev traatvõre. Algselt oli kabelil katusekatteks vaskplekk, mis kadus ehitiselt hiljem korduvate varguste käigus aastatel 1994-1999. Ajavahemikul 2000-2003 paigaldati uus ajaloolistes tahvlimõõtudes valtsplekk-katus.</span>


source: A
code: 16681
name: Välisuks Pärnus Hommiku t. 7
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tahveldatud ukse pealispind on kaetud rikkaliku nikerdatud historitsistlikus stiilis dekooriga. Uksetiibade üldmõõtmed mõõdetuna välislengidest on  214 x 132 cm.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisuks hoonel pärineb hoones 1867-1892.a. toimunud ümberehituste ajast. Autor teadmata.</span>


source: A
code: 16682
name: Pärnu linnamüüri "Punane" torn
type: ehitismälestis
alt_id: 170
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Koos linnamüüriga rajatud torni sise- ja välispind on tellistest, müürisüdamik maakividest. Vallikraavi poolt on müüristik laotud ja isoleeritud saviga.Torni plaan tugineb sõõrile läbimõõduga 9,7-10,4 m. I korrusele viis eraldi ukseava. See oli 2,3m paksuste välisseintega laoruum, mida on kasutatud ka vanglana. Puitvahelagedega II ja III korrus olid kaitsekorrused. I korrusele viib ukseava vanalt kaitsekäigult. Samast algab müüritrepp III korrusele. II korrusel on 3 laskeava, välissein 2,05m paks. III korrusel on 2 laskeava, seina paksus on 1,6m. IV korrus on hävinud. See võis olla ka lahtine platvorm. suurem ümberehitus toimus 1783. 1893.a kohandati kaitserajatis linnaarhiiviks. Alates 1908.a on torni kasutatud erinevatel otstarvetel. Aastatel 1973-80 restaureeriti torn muuseumi filiaaliks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Oletatavalt ehitatud XV sajandi I poolel. Vanim säilinud ehitis keskaegsest kaitsemüürist. 1624.a. andmete põhjal neljakorruseline, praeguse madalama kuju sai 1783.a., mil torn J. H. Heyeri kavandi järgi ümber ehitati. Kasutati linna vanglana, 19.sajandi lõpus kohandati linnaarhiiviks, mis asus seal 1893-1908. Hiljem kasutati laoruumina. Torn restaureeriti 1980.aastate algul.</span>


source: A
code: 16683
name: Koolihoone Pärnus Kooli t. 13
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2- ja 3-korruseline valge kivimaja moodustab kolmest täisnurki liituvast plokist. Plaanilahendus ülimalt lihtne. Kahes tiivas on hoovi pool õppeklassid ja õpetajate toad, tänava pool 2,5-4m laiused jalutuskoridorid. Kolmandas  tiivas võimla (10x20x5,5m) koos abiruumidega. Fassaadide kujunduses on  tunda 1930.a. itaalia ratsionalistliku arhitektuuri mõjusid. Kontrastina on peafassaadi lahenduses taotletud esinduslikkust. Võimla otsaseina kaunistab ema ja last kujutav reljeef (J. Raudsepp, dolomiit, 1939), peasissepääsu kohal on dekoratiivsed ehisliistud. Algupärasest sisekujundusest on säilinud poleeritud vasalemma marorist joogikaevud jalutusruumides ning sepistatud trepivõred. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. kahes järgus 1938-40, arh. O.Siinmaa.</span>


source: A
code: 16684
name: Pärnu "Tallinna värav"
type: ehitismälestis
alt_id: 175
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ehitatud maakividest ja tellistest, fassaadide välisvooder poorsest Riia dolomiidist. Sirget väravatunnelit katab keskelt 4,95m lai ja 6,85m kõrge silidervõlv. Väravatunnel on mõlemast otsast suletav tugevate tiibustega. Keskel oli algselt langevõre. Külgtunnelites asusid vaate- ja laskeavadega valveruumid. Laskeavad ulatusid külgtunnelitest peatunnelisse, milledest üks on säilinud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitati 1675-86 Mercuriuse ja Luna bastionide vahelisse kurtiini. Väravast viis sild üle vallikraavi (tee Tallinna suunas). Kuni 1710. aastani nimetati Kuninga ehk Karl-Gustavi väravaks. Arhitekt arvatavasti E.Dahlberg, töid juhtis P.von Essen. 1839.a kaunistati SW-fassaad neobarokse ehisviiluga, mida ehib Pärnu vapp. 1977-80 toimusid värava restaureerimistööd. Ühtlasi markeeriti kurtiini 2-astmeline rinnatis. 1990.aastatel võeti värava II korrus kasutusele baariruumidena.</span>


source: A
code: 16685
name: Elamu Pärnus Kuninga t. 24
type: Elamu
alt_id: 173
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on tüüpilise keskse mantelkorstna ja sümmeetrilise põhiplaaniga barokse kaupmeheelamuga. Korduvalt ümber ehitatud. Ühekorruseline, kõrge sokli ja pööninguga, seinad maakivist ja tellistest. Soklikorruse läänetiivas oli kaminaga köetav pood, idatiivas erandlik keldri sissesõit (suleti 18. saj. algul). Hoovivärav paikneb hoone idaküljel, selle kohal viilualune kaubavints. Kõrge pööning oli puitvahelaega kaheks jagatud, pööningule viis esikust keerdtrepp. Fassaadi kaunistasid Pärnule omased krohvile värvitud aknaraamistiused, liseenid ja nurgarustika. Keskset peasissepääsu tõstsid esile portaal ja etik. Algsest siseskujundusest on teada laemaalingud nn poola laudisel ja taimornamentika seinte krohvil. 19. saj. likvideeriti mantelkorsten-köök, pööningu läänetiib ja sokli idatiib tehti ürrikorteriteks, õue-esikusse lisati trepid. Hoone kujundati klassitsistlikuks, viiludesse ja soklisse murti uued aknad. Katusesse lisati vintkapaken, etik ja portall lammutati. Kompleks restureriti 18. sajandi välisilmel 1978-1982.a (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1694.a.</span>


source: A
code: 16686
name: Elamu Pärnus Kuninga t. 28
type: Elamu
alt_id: 174
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge soklikorruse, põhi- ja katusekorrusega ning kõrge sadulakatusega hoone. Algses siselahenduses oli keskjoonel paiknev peaesik, mantelkorsten-köök ja õue-esik, kust viis redeltrepp pööningule ning uks hooviväljaehitisse (seal olid vöörus, käimla ja hoovitrepp). 1836. liideti hoonega Kuninga 26 asuv puitelamu, lammutati mantelkorsten ja välistrepid. Hoonet laiendati, algne portaal nihutati ava võrra W poole, tehti uus sisetrepp. Hoone sai klassitsistliku üldilme, millele arvatavasti 1886. aastal lisandus faktuurkrohv, neorenessanss-stiilis välisuks ja suur osa sisedekoorist. Õuepoolsed katuseaknad tehti 1960. aastatel. 1995. aastal sai hoone taas konsoolid viinamarjakobara ja tumbaga (autor A. Joonsaar).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud aastatel 1696-1700 elamuks, aastatel 1762-1939 asus hoones J. Jacke kaubakontor.</span>


source: A
code: 16688
name: Välisuks
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Välisuks hoonel Munga tn 11 on Pärnus tuntud tislermeistri Georg Friedrich Fincki töökoja toode, mis pärineb 1850.aastatest. 
Kirjeldus, stiil: Traditsiooniliste Fincki ustega võrreldes on nimetatud uksel ülaosas üks lisatahvel, ukselehe ülaservas on tugevalt profileeritud karniis, puudub Finckile omane kaarjas vaheliist kahe alumise tahvli vahel. Ukse ülemise tahvliosa keskel on  Fincki töökojale iseloomulik päikesekiirtele sarnanevate soontega ovaalne ehisdetail. Välisukse alumisel tahvlil on dekooriks ülalt ja alt lõigatud ja faasitud rombi kujuline lame tahvel. Ukse vertikaalsust rõhutab soonitud dekoorlaudis tiibade äärtel.  Kitsas valgmikuala on 3-jaotuseline. Ukse mõõdud välislengist mõõdetuna on 230 x 134 cm. Ümberehitused: Ukselt on kaduma läinud algne käepide ja karplukk, mis olid alles kirjalike andmete põhjal veel 2001.aastal. Valgmikuala on hilisemalt ümberehitatud, mida iseloomustab väga robustne käsitlus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärnus tuntud tislermeistri Georg Friedrich Fincki töökoja toode, mis pärineb 1850.aastatest. 
Hoone ise pärineb XVIII sajandist ning omab kultuurijajaloolist tähtsust. Algselt Katariina kiriku krundil asunud mansardkatusega puitmaja, mis hiljem üle krohviti, ehitati linna esimese venekeelse kooli jaoks ning selles õppisid vene sõjaväelaste lapsed (nn garnisoni kool).</span>


source: A
code: 16689
name: Elamu Pärnus Lõuna t. 2A
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Projekteeritud 1933.a. tollase Pärnu linnaarhitekti Olev Siinmaa ja Anton Soans i poollt. Krunt on eraldatud müüride ja terassidega haljastatud eesõueks, majandusõueks ja intiimseks aiaks, mis seostuvad hoone arhitektoonikaga. Kahekorruselise kivihoone geomeetrilises fassaadikujunduses on põimunud abstraktsus ja orgaanilsus, peegeldades mugavat sisemust. Plannilahendus meisterlik ja ratsionaalne. Algne O. Siinmaa poolt kujundatud sisekujundus on osaliselt säilinud. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1935-1936.a.</span>


source: A
code: 16690
name: Elamu Pärnus Lõuna t. 6
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Poolkelpkatuse ja kõrge soklikorrusega kivielamu, mille keskel paiknesid peaesik, mantelkorsten-köök ja õue-esik, viimases järsk redeltrepp pööningule. Õueküljel oli puidust juurdeehitis tuulekoja ja käimlaga, krundi idaküljel puitait. Alates 1766 kuni 19. sajandi alguseni asus hoones keiserlik postimaja. 1925-1928 ehitati maja ümber klassitsistlikuks, mantelkorsten asendati köögiga. 1867-1875.a. tehti elamu mõlemasse otsa juurdeehitis koos uute ustega ning loodekülge avaram trepp ülakorrusele. Katuseväljaehitus on aastast 1929. Hetkel maja krohvitud ning värvitud, katusekate on eterniit.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 18. sajandil.</span>


source: A
code: 16691
name: Elamu Pärnus Malmö t.19
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1543. päruseraamatu järgi olevat hoone W-tiib olnud Nikolai kiriku pastoraat. 1717.a. varemeis. Arvatavasti 18.saj. esikolmandikul viidi majad ühise katuse alla ja W-tiiba laiendati S-suunas. O-tiib ehitati uuesti, soklikorrus täideti lammutusprahiga. maja keskele tehti kaarsillusega kangialune. Fassaadil värviti akendele taimemustris raamistused. Krundi SO-küljele ehitati rõhtpalkidest L-kujuline kõrvalhoone, mille algsed avad tehti tenderpiitadega. 1804 (?)- 1834 oli postimaja. 1837/39 ehitati maja klassitsistlikuks: akende klaasijaotus, peauksel poolring-valgmik rippvaniku motiividega, siseustel kannelüüridega tahvlid, peegelvõlvlaed ja värvibordüürid, 2-korruse O-tiivas akendevahelistel väljadel maalitud looduspildid jne. Lammutati mantelkorstenköök ja suleti kangialune, elamu O-küljele tehti I korrusel tellistest sadulkatusega juurdeehitis. II maailmasõjas sai rängalt kannatada. 1982.a. varises elamu W-tiiva otsasein, 1985 maja lammutati osaliselt.  1989.a. taastati hoone 19. sajandi ilmega. Keldrikorrus on säilinud algsel kujul. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elamu koosneb kahest keskaegsest kivihoonest, mis liideti 18.saj.</span>


source: A
code: 16692
name: Pärnu Ammende villa
type: ehitismälestis
alt_id: 176
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pärnu suurkaupmehele Hermann Ammendele kuulunud 2-korruselise luksvilla välisilme kujundavad fassaadide pehmelt ümarduv plastiline liigendus ja riikalik dekoor. Peafassaadis on kõrge 4-korruseline torn, mille silueeti rõhutavad profiilne kuppel, ülakorruse kaaraknad ja konsoolidele toetuvad rõdud. Madalam kupliga nurgatorn on ka aia- ja tagafassaadi nurgal. Sissepääsu kohal on varikatus, mis moodustab teise korruse rõdu, seda kannavad neli sammast, mille ülaosa kaunistavad juugendile iseloomulikud naisepead. Aiapoolne fassaad on lihtsam; selles domineerib kaarjalt eenduv püstakendega sein, millele toetub elegantne rõdu. Salongi aiaukse kohal on kunstipärane kohrutatud vaskplekist variaktus. NW-st liitub peafassaadiga 2-korruseline puust veranda. Välisilmes kajastub sisemine ruumijaotus, ometi on mahu jõulist plastikat veelgi rõhutatud; selleks on kasutatud erikujuliste akende ja uste, piirlaudade, heledate vööde ja värviliste fassaaditelliste dekoratiivsust. (EA)
Ruumijaotus on esinduslik. Läbi kahe korruse ulatuva halli sügavuses on ümmargune kütteavaga kamin, laes pronkslühter. Vasakul olid esindusruumid: salong, mille nišš on nurgatorniks, saal kaarja seinaga vastu iluaeda ja perenaise tuba. Paremal oli kabinet, veranda, kaarja välisseinaga söögituba, õuetiivas puhvetiruum ja avar köök. Hallist viib tammepuust trepp II korrusele, kus olid magamistoad pereliikmetele ja külalistele, tiibosas teenijatoad.
Algne ruumijaotus on ümberehituste käigus muutunud. Suvehotelliks sobitamisel (1927-1935) liideti allkorruse esindusruumid restoraniks. Pärast II maailmasõda paigutati neisse klubi, söögituppa raamatukogu. Ülalkorrusel asus polikliinik, külalistetoda liideti ravivõimlemise kabinetiks. 1997-1999.a hooned restaureeriti. Villas asuvad hotell ning restoran,</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Projekteeris ja ehitas Peterburi F. Mieritzi ja J. Gerassimovi  arhitektuuri- ja ehituskontorist, valmis 1905.a.</span>


source: A
code: 16693
name: Pärnu Ammende villa kõrvalhoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrvalhoone ehitati 1905-1906.a. Selles asusid kojamehe korter ning pesuköök. Hoone arhitektuur tunduvalat tagasihodlikum võrreldes peahoonega, kuid moodustab siiski ühtse ansambli. 1929.a. avati villas suvekasiino. Pärast II maailmasõda oli villas sanatooriumi klubi.  Hetkel asub hoones hotell.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Projekteeris ja ehitas Peterburi F. Mieritzi ja J. Gerassimovi arhitektuuri- ja ehituskontorist, valmis 1905.a. Abihooned, teenijatemaja ning triiphoone valmis aastail 1905-1906.a</span>


source: A
code: 16694
name: Pärnu Ammende villa piirdeaed väravatega
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone juurde kuulub ulatuslik aiakrunt koos pargiala ja abihoonetega. Algselt oli ala jagatud nö majandusaiaks, kus asusid triiphoone ja köögiviljaaed, ning pargiosa lehtlate ja kõnniteedega. Kogu ansmablit piirab esinduslik juugendlik piirdeaed koos rikkaliku kujundusega sepisväravatega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Villa projekteeris ja ehitas Peterburi F. Mieritzi ja J. Gerassimovi arhitektuuri- ja ehituskontorist, valmis 1905.a. Abihooned, teenijatemaja ja triiphoone valmis aastail 1905-1906.</span>


source: A
code: 16695
name: Elamu Pärnus Nikolai t. 8
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ainus säilinud järsu viilkatuse ja sõrestikviiludega rõhtpalkelamu Pärnu kesklinnas. Hoone ehitamisel kasutati osaliselt keskaegse kivielamu müüre. Portaal paikneb ebasümmetriliselt, selle telgjoonel esik, mantelkorsten-köök ja hooviesik; hoovi pääses väljaulatuva vööruse kaudu, kus on ka käimla. Pööning N-osas oli algselt elutuba, S-osas ladu; tõsteseadme vintskap asub hoovi pool. Kõik algsed avad on tenderpiitadega; poola laudisega lagi on faasitud servadega emataladel. Kiviseinad on viimistletud kellukrohvi ja lubivärviga. Püstlaudvoodri said seinad pärast 1786.a. 19. sajandi I poolel kaotati mantelkorsten-köök, laiendati hoovi väljaehitist, W-osa hoonest kujundati kaupluseks. Krundi S-küljelt lammuatati vana ait, uus galeriiga ait tehti O-küljele. 1907.a. uuendati peafassaad: kaeti tiheda rõhtvoodriga, lisati pilastritele korintose kapiteelid, mis andis fassaadile historitsistliku ilme. Ait ja kõrged plankpiirded lammutati 1960.a-tel. 1987-1988.a. taastati 19 sajandi üldilme. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1738-1740.a.</span>


source: A
code: 16696
name: Pärnu Eliisabeti kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 186
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Üldkujult lihtne, iseseisva koorita polügonaalse lõpmikuga ja kellatorniga lääneküljel maakivist saalkirik. 1893 ehitati lõunaküljele põiklööv (projekteeris Häusermann Riiast). Suuremad siseremondid aastatel 1850 ja 1893-1898.
Välisilmes domineerib pikihoone kõrge S-kivist viilkatus, fassaade kaunistavad lihtsad suured ümarkaaraknad. Ühtsel fassaadijoonel paiknevat ja voluutjate viiluseinte vahele ulatuvat 4-tahulist torni raamistavad ülestikku asetatud pikad nurgapilastrid. Need algavad põhikorpuse soklist ja läbivad liseenidega ääristatud atikaseina, mida tähistavad tugeva profiiliga murdkarniisid. Kiivri kahe barokse paiskupli vahel on rõdukaaristu, mille tipp on püramiidne. Torni keskjoonel asetsevat ümarkaarset lukukiviga portaali raamistavad pilastrid ja murtud voluutfrantoon aastaarvuga 1747, mille kohal nagu portaalmotiivi korrates paikneb külgvoluutide ja suletud voluutfrontooniga ümarkaarne aken. Portaali-ja aknakujundust uuendati 1893. Samast ajast pärineb rikkaliku hilisklasitssistliku nikerdekooriga tiibuks, Pärnu tollase tislerikunsti väljapaistvamaid näidiseid. Põiklöövi juurdeehitamisel on välisilme ühtlustamiseks suurendatud pikihoone aknaid ja uuendatud lukukiviga krohvraamistusi. Suur osa algsest fassaadidekoorist - akendevahelised ja nurgaliseenid, neid läbi lõiganud mitmekordsed sokli-ja räästakarniisid, seinapinda liigendanud erikujulised petikud - on hävinud. 
Tagasihoidlikku interjööri kujundab tugeva profiilkarniisiga peegellagi ja lääneküljes kaks massiivset ristikujulise lõikega tornpiilarit. Seinad on kaetud puitpaneeliga. Lääne- ja lõunaseinas ning põiklöövis on saledaile joonia kapiteeliga puitsambaile toetuvad väärid. Neogooti kantsel ja altar valimisid 1850, alatarimaal "Ülestõusmine" Van der Kanni töökojas Rotterdamis 1854. Kirikus paikneb üks Eesti paremaid oreleid, ehitatud 1929 Riia orelimeistri H. Kolbe poolt. 2010 valmis orelimeister Hardo Kriisa (Kriisa Oreliehitus OÜ) käe all orel põikilöövis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Aastal 1741 andis Vene keisrinna Jelizaveta Petrovna käsu eraldada riigikassast 8000 rubla uue luterliku kiriku ehitamiseks Pärnusse. Valitsejannalt päris senine eesti Jaani kogudus endale ja pühakojale uue nime: Eliisabet. 25. juunil 1744 pandi paika kirikuhoone nurgakivi, ehitusmeistriteks olid Riiast pärit Güterbock ja Wülbern. 
Nupp ja vaskne kukk seati tornitippu 27. märtsil 1747, sama aasta 11. septembril võttis raad meistrilt töö vastu.  Kiriku sisetööd aga kestsid ja kirik pühitseti alles 29. märtsil 1750.</span>


source: A
code: 16697
name: Elamu Pärnus Nikolai t. 24
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tüüpiline ajastule iseloomulik põhiplaan- paraad- ja õueesik, õueküljel veel puitvöörus käimlaga.
Pärlinkatusega rõhtpalkelamu on kellerdamata. I korrus on kaetud püstlaudvoodriga. Hoone fassaade ilmestavad vahvärkviilud ja tenderpiidad.

</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Algselt ehitatud 17.sajandi lõpul. Aastatel 1741-47 uuendas selle muusik Steffan, kelle mõjutusi võib märgata kandle kujutisega nikerduste motiivi valikul. Uksed on valminud tislermeister Brock sen. töökojas. 1976.-77.a hoone rekonstrueeriti, mille käigus hoone välisilme taastati 18.sajandile iseloomulikus stiilis. Aegade jooksul on hoonet kasutatud erinevatel otstarvetel. Praegu paiknevad selles kaupluse ja kontoriruumid.</span>


source: A
code: 16698
name: Elamud Pärnus Pühavaimu t. 8
type: Elamu
alt_id: 168
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Elamutekomplekis kuuluvad 1670-ndatel aastatel valminud kõrge soklikorrusega kahekorruseline kivielamu, nn apteeker Heno maja, ning selle kõrval asuv 1674. aastal valminud soklikorrusega kahekorruseline kivielamu - nn raehärra Steineri maja. Arvatavasti 1841. aastal uuendati hooned baroksest klassitsistlikuks. Heno majaga liideti end. kiviait, mis ehitati ühtlasi pikemaks, Heno ja Steineri maja vahele ehitati liitev hooneosa koos õuetiivaga. 1877. aastal rekonstrueeriti Heno ja Steineri maja üheks hooneks: liitva hooneosa ette rajati võidukaart meenutav portikus, selle kõrvale väike frontooniga portaal. 1895.a. lisati Malmö tn tiivale teine korrus. 1907-1908.a. täiendati Heno maja: lisati valumetalliga kaunistatud betoonkonsoolrõdu, peaportaal sai uue valgmiku ja metallist varikatuse koos sepistatud laternatega.
Huvitavamatest 17. sajandist pärit detailidest tuleks veel nimetada  Heno maja raidkive (nurgakvaadrid, konsoolid räästanurkades)ning sepistatud müüriankrud fassaadil.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 17. sajandil</span>


source: A
code: 16699
name: Võimla Pärnus Pühavaimu t. 19
type: ehitismälestis
alt_id: 169
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Fassaad on tugevalt liigendatud stiliseeritud  gootipäraste ja baroksete detailidega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pühavaimu 19 asus bastioni jupiter püssirohukelder (ait), mõõtmetega 28,8 x 12,1 m, mille seina paksus ulatus 1,6-1,9 m ja kõrgus 4,7 m. Ehitatud 1812 tellistest ja maakividest. 
1906-1907 ehitati püssirohukelder Riia arhitekt Wilhelm Bockslaffi (1958-1945) projekti järgi arhiivi ja võimlahooneks. Nimetatud funktsioone täidab hoone tänaseni.</span>


source: A
code: 16700
name: Pärnu mudaravila
type: ehitismälestis
alt_id: 177
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Supeluse tänava teljel asuv neoklassitsistlik hoone on liigendatud kolme risaliidiga, domineerib sammasportikuse ja kupliga keskosa. Kahe külgrisaliidi katusefrontoonil on figuraalreljeefid, seinal kaks maskidega fontääni. Interjöörid ja mööbli kujundas O. Siinmaa. Meditsiiniruumide sisustuse lihtsusele mõjuvad kontrastina neoklassitsistliku kipsornamentikaga (laerosetid, friisid) avarad puhke- ja ooteruumid. Vestibüülis V. Melliku loodud aktiskulptuur (dolomiit, 1927). Ravila ees O. Siinmaa planeeritud haljasala keskel paikneb bassein skulptuurigrupiga (V. Mellik 1927, taastatud 1985).
Hoonel mälestustahvel kirjaga: Akadeemik professor Voldemar Vadi 1891-1951 töötas arstina suviti 1930-1939 Pärnu Kuurordi vesi-ja mudaravilas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajati 1915 aasta tulekahjus hävinud supelasutuse (asut. 1838) asemele. Hoone ehitati arhitektide Olev Siinmaa, E. Wolffeldt ja A. Nürnbergi projekti järgi aastatel 1926-27. 1929 ehitati mudaravilale vasak tiib (süsihapperavi-osakond) ja 1935 parem tiib (vesiraviosakond). Hoone asub Rannapargi südames.</span>


source: A
code: 16701
name: Pärnu rannahotell
type: ehitismälestis
alt_id: 178
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hotelli ehitustöid juhtisid vennad Edenbergid. Eelneneud arhitektuurikonkursil domineerisid funktsionalistlikud lahendused. Võitjateks (II auhind) tunnistati võrdselt arhitektide E. Jacoby, N. Kusmini ja E. Velbri võistlustööd, III auhind läks E. Kuusikule. Ehitatu sisaldab motiive mitmest võistlustööst. Mahuka kolme, osaliselt neljakorruselise tellistest ja raudbetoonist hoone liigenduses ja ruumijaotuses on rangelt arvestatud funktsioone. Arvukate rõdude (500 m²) ja rohke klaaspinnaga (1000 m²) valge hoone mõjub elegantsena. Hotellitubade rõhtliigendusega korpusest hoone S-küljel eendub poolümara otsaga puhkeruumidetiib, N-fassaadi püstiseks aktsendiks on klaasist vaaterõdu. Hotellis on 70 tuba, söögisaal, avarad hallid ja puhkeruumid, vasakus tiivas kuus garaaži ning müüriga piiratud õu külaliste autodele. 1938 tehti õue poole juurdehitis (O. Siinmaa). Hotelli interjööri- ja mööblikujundus (O. Siinmaa, hävinud) taotles dekoratiivsust ja esinduslikkust. Ooteruumides kaks P. Areni seinapannood (hävinud), vestibüülis figuraalse kapiteeliga sammas (P. Horn). Kuni 1990. aastateni sanatooriumi "Estonia" peahoone, 1992-1994 ümber ehitatud hotelliks (arh. E. Väärtnõu; ins. A. Ringo), tubade struktuur täielikult muudetud. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajati mereäärsele krundile 1935-1937.a. Arhitektid A. Soans ja O. Siinmaa</span>


source: A
code: 16703
name: Välisuks Pärnus Rüütli t. 1
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Uks on dekoreeritud liseenide, rosettide ja taimeornamentikaga. Keskseks motiiviks on lahtise karikaga stiliseeritud õiemotiiv. Alumistel uksetahvlitel on dekoor lihtsustatud. sellest on järelel jäänud degenereerunud festooni motiiv. Ülemist loosvalti kaunistab "jooksva koera" motiiv, framuug on kujundatud kiirteväljana. Ukse kõrval on säilitatud 17.sajandist pärinev majanumber.Lukuplekk on originaalne, kuid käepide on hilisem, uksele sobivas stiilis pronksist variant.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>18.sajandi keskpaigast pärinev Rüütli tn 1 hoone välisuks on näide Lorenz Christian Brocki (1701-1766) töökojas valmistatud tisleritööst. Ust on hilisemate remontidega lihtsustatud. 1980.aastatel toimunud maja fassaadi hooldustööde käigus kaeti uks pruuni värvi puidukaitsevahendiga.</span>


source: A
code: 16704
name: Elamu Pärnus Rüütli t.1A
type: Elamu
alt_id: 171
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on projekteeritud väiksele, 158 m2, kinnistule. Kahekorruseline tellistest ja raudbetoonist elamu on dünaamilise mahulise liigenduse ning ratsionaalse põhiplaaniga. Krundi täisehitamata ala on kujundatud hoonega konstruktiivselt seotud kivimüüri ja võrkaiaga piiratud eesaiaks. Vastavalt moodsa arhitektuuri esteetikale on hoonel kaunistusteta siledad krohviseinad, mis lõppedes ülal pultkatust varjavate parapettidega moodustavad täisnurkseid pindu. Pindu liigendavad eenduv vöö parapettidel ja aknalaudade all. Otsaseinal on vöö ka akende kohal ja ulatub varikatusteni ning esimesel korrusel edasi külgfassaadidele kuni kolmnurkse trepiaknani. Enamik aknaid on suurte ruutudega, vaid alumise kabineti ja trepi ärkelakendel lisandub horisontaalne jaotus. Välisukse pindade väljatöötlusele sekundeeris art décoliku kujundusega jalgvärav ja keldritrepi aknavõre. Ukseesisel on malemustris plaadistus. Hoone seinad olid algselt piimjalt helekollased, aknaraamid, -plekid ja vihmaveerenn ning –toru rauamenningiga tumepunased, kuid aknaliistud valged. Eesaia alus, torupiirded ja võrk olid helehallid, nagu ka reljeefse krohviga kaetud sokkel.
Omaaegse projekti järgi olid keldrikorrusel majandus- ja tehnoruumid, esimesel korrusel köök ning niššide ja seinakappidega eraldatud eluruum. Teisel korrusel arhitekti tööruum ja magamistoad. Katusekorrusel päevitus- ja pesukuivatuskohad. Hoone ruumilise ülesehituse määrasid nurgale kokkujooksvad tänavajooned, seetõttu on enamik ruume hulknurksed. Ebahariliku vormiga ruumid on mitte ainult horisontaaltasandil vaid ka vertikaaltasandil – elutuba on teistest ruumides 0,3m kõrgemal. 
Allkorrusel on kasutatud voolava ruumi põhimõtet, kus kabinet ja söögituba moodustavad vaid nišid elutoa suhtes. Elutuba ilmestab teravnurka lõpetav valgetest kahlitest kamin, mille kohal paikneb nelja klaasuksega heledast puust raamaturiiul. Söögitoa valgustamiseks kasutas O. Siinmaa siseakent, mis kujunduslikult võimaldas sööginišši poole aknalaua ja esiku poole konsoolse kindlasahtli ja kübarariiuli koos kapikese ja nagidega paigaldamist. Söögitoa ja köögi vahele oli paigutatud puhvetkapp koos kaarduva klaasiga pöördalusega.  Kööki kavandas O. Siinmaa sisseehitatud mööbli, mis oli ulatuslikult liigutatav. Köögi põrandat kattis algselt graniidimustriline linoleum. Eluruumide põrandad ja trepp on kaetud kalasabamustrilise tammeparketiga.
Ülakorrusel suures magamistoas asub taganurgas valgetest kahlitest kamin-ahi, mille ahjuosa kahlitel on dekoratiivne ornament ja ülal kroon. Korruse teistest tubades kasutas O. Siinmaa võtet, kus sohva oli surutud kappide vahelisse nišši. Efektseim on kabineti raamaturiiul, mis on eri külgedele avatud ja millest eendub ümaralt lauaplaat. Kõikides kappides on riiulite kõrgus muudetav. Suures magamistoas paikneb vannitoa poolsel küljel kolmeukseline riidekapp, põhjaseinas ümarkaarne vaheriiuliga nišš. Korruse trepihallis  piirde küljes männipuidust külgede ja tammepuidust kaanega kirst-pink. Korruse sanitaarsõlmes moodustab WC vannitoa seest kumeralt väljalõigatud omaette sissepääsuga ruumi. Vannitoa tagaseinas on ümarkaarne nišš ja laes jääklaasiga katuseaken. Algselt olid WC ja vannitoa põrandad kaetud graniidimustrilise linoleumiga. Eluruumide põrandad on kaetud värvimata männilaudadega.
Teiselt korruselt viib pööningule ja katuseterrassile dekoratiivse kujundusega trepp, mille alune on ette nähtud kapiks.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Abikaasa Katariina Siimanni nimel vormistatud hoone projekti vaatas Pärnu Linnavalitsuse ehituskomisjon läbi 16.01.1931. Kuna Olev Siinmaa kuulus ehituskomisjoni on projekt projekteerija poolt signeerimata. Alusmüürid valmisid 01.07.1931.a ja toorehitus 01.10.1931. Lõplikult viimistletuna valmis hoone 30.03.1933. 
O.Siinmaa perekonna valduses oli hoone kuni 1944.a. Pärast sõda asus hoones sanitaar-epidemioloogiajaam, kelle haldusaja vältel säilis hoone eksterjöör ja interjöör peaaegu muutumatul kujul. 1997-2006.a.a hoone konserveeriti ja restaureeriti Mart Kalmu koostatud muinsuskaitse eritingimusi järgides ja Taso Mähari kujunduse alusel.</span>


source: A
code: 16705
name: Välisuks Pärnus Rüütli t. 3
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on klassitsistliku kahepoolse kõrge ristkülikukujulise puituksega. Ukse kohal on lihtne, hilisema päritoluga valgmik. Rõhtimpost on astmelise profileeringuga ja hammaslõikelise karniisiga. Hammaslõikeline karniis kordub ukselehe ülaosa karniisil. Ukseleht on kolmeosaline, mida ääristab profiillist väikeste teemantkvaadritega tahvli nurkades. Raampuul vahekarniisist ülalpool soonitud iluliistudega kujundatud pilastrimotiiv baasise ja kapiteeli aset täitva akantuselehega karniisi all. Tahvlitel on eenduvad nurgalaienditega väljad - keskmisel tahvlil draperiid, ülanurkades lillrosetid. Tahvlite vahekarniisi kaunistab taimmotiiv.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Klassitsistlik uks on paigaldatud 19. sajandi keskpaigas.</span>


source: A
code: 16706
name: Elamu Pärnus Rüütli t. 21
type: Elamu
alt_id: 172
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Seinad on maakividest, avad ja sillused tellistest, välisnurgad dolokividest. Ümberehitusega 1780. aastail lisati aidale mansardkorrus ja tellistäitega puitsõrestikviilud, tõsteplokk koos kaubaluukidega nihutati S poole ja lisati kahekorruseline pultkatusega juurdeehitis. Krundi W piirile ehitati ühekorruseline kivihoone. 19. sajandi I kolmandikul lisati viimasele krohvitud puitkonstruktsioonis II korrus ja astmikfrontoon (ehitusmeister H.C. Erler). Peahoone kujundati samuti klassitsistlikuks. II korruse ruudukujulised aknad raiuti ülespoole, põhikorrusel allapoole ristkülikuteks ja lisati kolmnurkfrontoon, kuhu pandi polükroomne kaksikvapp likvideeritud algselt portaalilt. Fassaadid ilmestati Pärnule iseloomulike värvitud avaraamistuste, aknaaluste tahvlite ja rustikas püstliseenidega, otsviiludele tehti räästaga külgnevad kaldliseenid ja räästakarniisi kõrgusele rõhtliseen. 1902-1903.a. (ehitusmeister G. Darmer) lisati peahoone O-külge astmikrinnatisega hooneplokk telegraafiameti laiendamiseks. Liitfassaadile lisati dekoratiivsetel puitkonsoolidel sepisvõrega rõdu, avad ümbritseti puitehisraamistusega. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1681.a. koos aidaga.</span>


source: A
code: 16707
name: Ait Pärnus Rüütli t. 21
type: ehitismälestis
alt_id: 172
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Aida seinad on maakividest, avad ja sillused tellistest. 1780. aastal toimunud ümberehitusega lisati algselt kahekorruselisele hoonele mansardkorrus ja tellistäitega puitsõrestikviilud, tõsteplokk kaubaluukidega tõsteti ümber lõuna poole ja ehitati kahekorruseline pultkatusega juurdeehitis. Katus on kaetud S-kividega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu kesklinnas, Rüütli, Nikolai, Vee ja Kuninga tänavate vahelisel alal, krundi sügavuses.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Elumaja ja selle juurde kuuluv ait valmisid aastal 1681, mille omanikuks aastatel 1681-1699 oli kaupmees Christian Hinrich Mohr. Järgnevalt poole sajandi jooksul vahetusid hoonete (elumaja koos selle juurde kuuluva aidaga) omanikud korduvalt. 1838. aastal läks Rüütli tn 21 kinnisvara kaubamaja „Jacob Jacke & Co“ valdusesse, kes kasutas seda kuni natsionaliseerimiseni 1940. aastal. Nõukogude perioodil kasutati aidahoone ruume peamiselt ladude tarbeks. 2000. aastate alguses jäi hoone kasutuseta.</span>


source: A
code: 16708
name: Elamu Pärnus Rüütli t. 41/43
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1849-1850 rekonstrueeriti neoklassitsistlikuks, sai laia rõhtlaudise ja poolkelpkatuse. Fassaadidel olid tugevasti liigendatud räästa- ja aknakarniisid, viimaste otste all ehiskonsoolid; kolmnurkfrontoonis oli radiaaljaotusega poolringaken. 1911.a. ehitati hoone põhikorpus väikekauplusteks (arh. A. Jung), rajati vitriinaknad, klaasitud uksed ja plekkvarikatusega nurgauks. Fassaade täiendati joonia kapiteeli ja kannelüridega liseenide, rõhtsimsside ja karniisidega. (Eesti Arhitektuur)
Kõrvalasuv äri- ja elumaja on kõrge kelpkatusega juugendstiilis fassaadiga hoone Rüütli tänava poole ning märksa tagasihoidlikumaga sisehoovis. Rüütli tänava fassaad on kujundatud rikkalike ehiskrohv detailidega, heade proportsioonidega peaukse ja sepisrõdupiirdega. Käesolevaks ajaks on vahetatud kõik avatäiteid tänava ja sisehoovi fassaadidel, vaid peauks Rüütli tänava poole on ehitusaegne või selle koopia. 
1929.a.ehitusprojekt käsitleb pr. Elsa Mathieseni soovi ehitada sisehoovi poole köök, alla kirjutanud R. Fröhling. 
1995.a. on tehtud arh. Rein Raie poolt  kaupluste fassaadi akende-uste kujundus.  Käesoleval ajal asuvad esimesel korrusel äriruumid- kauplused, teisel ja kolmandal korrusel on korterid. 
Hoone esimesel korrusel on läbi aegade olnud äriruumid. 
Algses projektis oli  II korrusel suur 5- toaline. Praeguse omaniku ja  järeltulija andmetel oli see majaomaniku korter. III k. on plaanilaheduselt olnud samasugune korter, kuid katuse kalde tõttu tagasiastega ja pisut väiksem.
1929.a. ehitati juurde hoovi poole I korrusele ahjuga abiruum, II k. köök pliidiga ja  nii 2.- 3. k. vanade köökide asemele vannitoad ja läbipääsud tubadesse. Ehitusaegset sisekujundust peale mõnede korterite tubade peegelvõlvide ei leidunud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 17. sajandi lõpul ühekorruselise puitelamuna. Kõrvalasuv juugendstiilis hoone projekteeris E. v. Wolffeldt 1912.a. </span>


source: A
code: 16709
name: Komandant Possieti elamu Pärnus Suur-Posti t. 2
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Elamu asub eeslinnakvartalis, mille suur loodekrunt oli hoonestatud juba 17. sajandil. Mantelkorstna ja laudkatusega rõhtpalkelamu ehitas Pärnu komandant v. Possiet. 18. sajandi lõpust kuulus krunt Stael v. Holsteinidele, kes 19. sajandi keskel lisasid T-kujulise liithoone. Pärast 1880.a. ehitati uued õuehooned ja lisati ruumigrupp peahoone lõuna osas. 20. sajandil tehti väike juurdeehitis peahoone ida küljele, ühtlasi võeti osaliselst kasutusele katusekorrus. Hoone klassitsistlik välisvooder pärineb osalt 19. sajandi algusest, osalt keskelt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 17.-19. sajandil</span>


source: A
code: 16710
name: Elamu Pärnus Uus t. 3
type: Elamu
alt_id: 183
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Bürgermeister Christian Bremer lasi 1763. a. ehitada (ehitusmeistriks arvatavasti J. Brandtmann) kivist kellerdatud ja katuseakendega mansardkorrusega barokse hoone. Rajati ümarkaarne profileeritud puit- ja dolokiviraamistusega ning valgmikuga portaal, fassaadid ilmestati nurgarustika, liseenide ja avaraamistustega.  Krunt jagati kaheks (Uus tn 3 ja 5) ning ehitati eenduva räästaga rõhtpalkidest ait krundi lõunaküljele. Pärast tulekahju ostis valduse J. Jacke&Co (1781) ning elamu kohandati aidaks (1826): mantelkorsten ja ahjud lammutati, müüritrepid ja idafassaadi aknad suleti, soklikorrus täideti ehitusparhiga. 1870. a-tel asendati puitaida lääneosa kuuriga; idaosa lammutati 1930-tel ja maa-ala liideti Rüütli tn 26 krundiga, kuhu ehitati 2-korruseline õuehoone. Restaureeriti ulatuslikult ja ajastukohaselt 1976-1988. a-tel (arhitekt Rein Raie; KRPI).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>H.Laakmanni järgi on XVIII saj pärit keldri- ja kahe põhikorrusega kivist aidahoone rajatud kuni 1529.a-ni Pärnu Suurele Gildile kuulunud nn "Väike Kompanii " (Der Kleine Kumpanie) hoonekehandile.
Pärast erakätesse müümist vahetas ehitis mitmed korrad omanikke ning tõenäoliselt hävis algne hoone Liivi sõja ajal 1575.a. Tänase hoone (elamu) valmimisajaks peetakse 1763.a ning selle valdajaks tõenäoliselt politseibürgermeister Christian Bremerit. Hiljem on hoone kuulunud nii H.D.Schmidti kui J.Jacke kaubamajadele. Alates 1826.a oli hoone kasutusel J.Jacke&Co kaubaaidana. 1976-1988.aa-l teostatud restaureerimise järgselt võeti see kasutusele büroo- ja ärihoonena.</span>


source: A
code: 16711
name: Pärnu raekoda
type: ehitismälestis
alt_id: 182
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitusmeietr oli arvatavasti J. H. Heyer, tisler C. F. Finck. Pärast omaniku surma osteti 1819 .a. keiser Aleksander I käsul hoone 24 100 kuldrubla eest Pärnu komandadi majaks. Aleksander I oli majas ise peatunud 1804. aastal. Algne kõrge üheksa aknaga viilkatus asendati 1830.a. madalama plekk-katusega. Kindluse likvideerimisel anti hoone 1836 Pärnu linnale. Pärast keskaegse raekoja lammutamist 1839.a. kasutati hoonet raekojana. Ühekorruselist kõrvalhoonet lääneküljel kasutati 19. sajandil vanglana, laona, pritsimajana ja söögisaalina. Hoone on rangelt klassitsistlik. Kahejorruselist kõrge sokliga peafassadi liigendab keskrisaliit, millel on neli kannelüüridega joonia pilastrit ja kolmnurkfrontoon. Räästakarniisid on hammaslõikega, nurkades krohvirustika. Avasid ääristavad profiilsed krohviraamistused; sepisvalgustid on algsed. Peauks on 1985.a. tehtud täpse koopiana. Põhiplaan on sümmeetriline. Kandeseinad on maakividest, aknaraamistused ja- sillutised ning keldri võlvlaed tellistest. Peegellaed tehti 1830.a. remondi käigus. Algne anfilaad asendati 20. sajandil koridorsüsteemiga. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 1797.a. kaupmees Peter Reinhold Harderi elamuna.</span>


source: A
code: 16712
name: Pärnu raekoja kõrvalhoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone projekteeris nimekas Riia arhitekt W. Bocksloff. Juugendstiilis nurgahoone liitub orgaaniliselt Pärnu arhitektuurilaadiga. Halli faktuurkrohviga fassaadi kujundavad vähesed ilmekad detailid - ovaalse aknaga portaal, sambaga nurk, barokselt lainja kontuuriga kõrged viilud, ehistorn. Trepihall ja saali interjöör on tumedaks peitsitud puidust. Tisleritööd, tammepuust uksed, seinapaneelid, saali rõdu ääre, peatrepi, esiku paneelid ja 4 punasest puust ust väikesele saalile, teeb tislermeister C. Klein. Saali mööbli kujundas hilisem Pärnu linnaarhitekt O. Siinmaa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1911.a.</span>


source: A
code: 16713
name: Pärnu raekoja piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1835.a. üleandmisaktis on kirjas, et hoone (paregune raekoda) on ümbritsetud müüriga, millel katusetellistest kaitsekatus. Müür moodustab koos kõrvalhoone otsafassaadi ning raekoja fassaadiga ühtse terviku. Müüri kõrgus ca 3, 4 meetrit, kaetud katusekiviga, lisaks ilmestab piirdemüüri kaks ümarkaarset värvat (jalg-ja peavärav)ning eenduv sokkel ning räästakarniis. Müür on krohvitud ning värvitud, peavärava kohale on paigaldatud metalltähed - "Raehoov".</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 1797.a. koos elamuga (hilisem raekoda)</span>


source: A
code: 16714
name: Välisuks Pärnus Uus t. 5
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on kahepoolse rikkaliku dekooriga puituksega. Ust raamib puitprofiillaud ning selle kohal asetseb profileeritud kolmnurkfrontoon. Frontooni ja ukse vahelisel alal paiknev ka kitsas valgmikuosa. Rõhtsal impostil ja ukse vahekarniisil esineb rombimotiiv. Ukse ülaosas väiksem karniis toetub akantuslehtedega kujundatud konsoolidel, sealt alla kulgevad raamlaual lainelise taimväädiga iluliistud. Ukse ülemise tahvli nurkadel asuvad klassitsistlikud lillrosetid ning tahvli keskosas küllusesarve motiiv. Alumist tahvlit kujundab lihtne kaheksakandiline reljeefne pind.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Välisuks on valminud Georg Friedrich Fincki töökojas ning paigaldatud 19. sajandi II poolel. Ust ümbritsev portaaliosa on taastatud peale tulekahju koopiana aastatel 1997-98.</span>


source: A
code: 16715
name: Pärnu postijaam
type: ehitismälestis
alt_id: 184
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne pikk hoone, peasissekäigu ees saammastik. Algselt on krundil paiknenud mitu hoonet, mis trahteriks ümberehituse käigus ühendati. Hoone ilmestavd tiheda ruudustikuga aknad koos aknaluukidega, savikivikatus, seinad krohvitud ning lubjatud. 
1977.a. kinnitatud projekti kohaselt viidi läbi põhjalikud remont- ja ümberehitustööd. 
Säilitati  hoone konstrtuktiivne lahendus - maakivist vundamendid, seinad. Seintesse raiuti lisaavasid, katusekatteks S-katusekivi. Olemasolev krohv tuli maha taguda, asemele pritskrohv mis valgendada. 
Viimane põhjalik remont viidi läbi 2001. aastal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed andmed hoonealuse krundi kohta pärinevad 17. sajandi lõpust. 
1834. aastal ehitati tüüprojekti järgi sammaskäigumotiividega kivist lihakarni hooned, mis 1844. aastal kohandati Liivima kuberneri käsul ümber hobupostijaamaks. 1978. aastast asub hoones trahter Postipoiss. 

Postijaamade ajaloost
Vanim kirjalik ürik sidepidamise algete kohta Eestis on ordumeister Volter von Plettenbergi poolt 1552 muhulasele Hanskele antud vabaduskiri, mis vabamehe Hanske ja tema järglased orjusest vabastamise kõrval ka esimesteks postivedamiskohuslasteks tegi. Regulaarsema postiside loomine Eestimaal on seotud Rootsis 20.02 1636 väljaantud postimäärusega. Ametisse pandi postikäskjalad, kes küll asendati 1643 kiiremate postiratsanike ehk postiljonidega. Reisijate ja posti vedu toimus tasu eest. Kavandati postijaamade võrgu loomine 2...4 miiliste (15...30 km) vahemaade järgi, kuid selle teostumine toimus aeglaselt. 1649 ja 1651 anti eeskirjad kõrtside ehitamise kohta maanteede äärde, mille järgi kõrtsid pidid kujunema hobupostijaamadeks ja asendama senist talurahvale koormavat küüdikohustust. Baltimaadel oli maanteekõrtside võrgu loomine rüütelkondade kohustuseks. See edenes visalt ja riik kordas seadust veel 1670, 1693 ja 1697.aastal. Rootsi aja lõpuks oli Eesti aladel loodud riiklik postikorraldus. 1672 ja 1688.aasta teede kirjelduse järgi oli kõrts-postijaamadega varustatud Tallinn-Pärnu, Tallinn-Keila- Haapsalu ja Tallinn-Narva maantee. Posti ja reisijate vedu oli aeglane kuna liiguti ainult päeval. 
18. sajandi I poolel korraldas Vene valitsus postiasjanduse ümber. 1714 avati postiliiklus Peterburi ja Riia vahel Narva ja Tartu kaudu. 1775. aasta seadusega loodi riiklikud postiametid. Postiameti üheks tähtsaks ülesandeks reisijate veol posthobustega oli postimajade ehitamine, mis pidi kindlustama reisijatele öömaja. Selliste majade ehitamine algas Peeter III valitsusajal. 18.sajandil ehitati postijaamu puidust, 19.sajandil põhiliselt kivist. 
Postijaamade asukohad olid 19.sajandi alguseks kujunenud kohtkindlaks, vahemaad oli 20...30 kilomeetrit. 19. sajandi alguses ehitatud postijaamad olid mõjutatud 1806. ja 1819. aastal kehtestatud tüüpprojektide kasutamise seadusest.</span>


source: A
code: 16716
name: Pärnu Jekateriina õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: 185
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kreeka risti kujulise  põhiplaaniga, tiheda püstliigendusega krohvitud kivihoone, mida W-s täiendab kolme astmena ahenev kellatorn. Kolmest küljest sammasportikusega kujundatud põhikorpuse kohal on nelja väikese külgtorniga tambuur, sellel vahelaternaga lai keskkuppel. Arvukaid kupleid krooniv sale nõeltipp annab hoone siluetile barokse kerguse, mis mõjukalt väljendub W-tornis. Tornil on soklikorrus, sellele toetuval peakorrusel  on nõgusad sfäärilised seinapinnad, laialt faasitud nurgad ja pikad ümarkaarsed luukavad, ahenevat ülakorrust ümbritsevad voluuttoed ja kroonib vertikaalselt rõhutatud vahelaternaga teravatipuline kuppelkiiver. Lisaks kuplitele kujundavad eksterjööri laiad profileeritud karniisid, frontoonid, murgaliseenid ja vahelduva rütmiga aknad, kus ümar- ja segmentkaarega suurakanaid täiendavad laias barokkraamistuses mezzaninoavad. 
Interjööris, kus barokkmotiivid segunevad varaklassitistlike (Louis XIV stiili) sugemetega, domineerib vormirikas 3-korruseline ikonostaas. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. Katariina II korraldusel 1764-68. Projekti koostas arh. P.Jegorov, tõid juhatas arh. J.Jakovlev. (EA)</span>


source: A
code: 16717
name: Elamu Pärnus Võimlemise t. 6
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline kahepereelamu. Kaetud kelpkatusega, millel räästa all krohvikarniis. Fassaadi ülaosas omapärased ornamendiga eendid  inspireeritud Estonia (Vanemuise ) teatrimajast .
Seina pindade krohv kahevärviline eendatud pinnad valged. Alumise korruse kinnise veranda peal II korrusel rõdu. Rõdupiire uus. Akende  tihe ruudujaotus on algne.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20--ndatel.</span>


source: A
code: 16718
name: Elamu fassaad Pärnus Väike-Jõe t. 3
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrgel soklil kahekorruseline sümmeetriline elamu, otstes olid ühekorruselised vöörused. Rõhtpalkseinu katab laudvooder, kaunistuseks fontooniga katuseuuk, joonia pilastrid ja nikerdustega välisuksed. 1870. aastail liideti elamuga hoovi pool ühekorruseline abiruumidekorpus. Krundi majandushoovi serval on algne rõhtpalkidest ait.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi keskel kaupmees G.F. Rotschildi poolt</span>


source: A
code: 16719
name: Jäärja mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on osalt kivist, osalt rõhtpalkidest.1990-ndate aastate alguses üsna armetus seisukorras hoone remonditi, püüdes saavutada algupärast, barokset ilmet. Aluseks oli arhitekti Maia Lutsari isiklikus arhiivis olnud materjalid. Kahjuks valiti materjalid enamasti hinnalt, mitte ajastule sobivad. Kõrgel krohvitud soklil olev maja on vooderdatud rõhtlaudvoodriga, aknad on vanade eeskujude järgi tehtud 6-jaotuselised, taastatud on kahele sammastepaarile toetuv, balustraadiga varikatus peaukse kohal. Hoonel on kiviimitatsiooniga plekk-katus,  samuti on  plekiga kaetud korstnad. Siseviimistluses domineerivad püstlaudis, lakk, plaat-ripplaed. Ainsa ajaloolise elemendina on säilinud valgetest kahhelkividest ahi.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Jäärja külas. Mõisasüdame hoonetekompleks on Kilingi-Nõmme-Kiisa maanteest paremal pool teed. Peahoone asub paralleelselt maanteega, vahetult auhoovi piirava tee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sks. Gerger, mainitud esmakordselt 1442.a., ka Vischer ?,hiljem-1798(?) Saarahof.Mõisa peahoone olevat asukoha poolest kolmas ja pärinevat teadaolevalt 19.saj. algusaastatest. Sellel kohal on mainitud hoonet korduvalt ümber-küll pikemaks, laiemaks ja siis tagasi väiksemaks ehitatud.Viimase mõisniku( parun Johannes Richard v.Ungern-Sternberg) eluajal olevat peahoone olnud pea poole pikem, 1919.aastast hoonet omanud inglise asekonsul Julius Dicksi ajal on hoone arvatavasti saanud praegused mõõtmed. Lühemat aega olevat olnud hoones kool (andmed kontrollimata ). Edasi olnud seotud metsandusega. Kuulus aastaid Riigi Metsamajandamise keskusele. Hetkel eraomandis.</span>


source: A
code: 16720
name: Jäärja mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Esinduslik suurte muruplatside, laiade korrastatud teedega park. Osaliselt on säilinud tiikide süsteem. Pargi juurde kuulub 20. saj algul mõisniku õdede poolt istutatud tammepuistu. Taimestiku liigirikkus on väike (26). Kodumaised liike on 14. Valitsev puuliik on harilik pärn. Parki ilmestavad pügatud elupuudest hekk, hariliku kuuse rida ning maateelt pargi juurde viiv harilikest tammedest allee.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Jäärja mõisa esmamainimine 1442.a. Viimasteks võõrandamiseelseteks omanikeks aastast 1838 Ungern-Sternbergide perekond. Park kujunes lõplikult välja 19 saj II poolel Johannes Richard von Urgern-Sternbergi ajal. Pargi juurde kuulub 20. saj algul mõisniku õdede poolt rajatud tammepuistu.</span>


source: A
code: 16721
name: Jäärja mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Jäärja mõisa valitsejamaja on ehitatud toorsavist tellistest, vooderdatud põletatud savitellistega ja valgendatud lubjaga.Varasemalt mantelkorstnaga, madal, barokse põhiplaaniga hoone on kaetud poolkelpkatusega, mille katteks on olnud sindel, hiljem eterniit, praegu madala trapetsprofiiliga plekk. Aknad on väikesed, nelja ruuduga. Olemasolevad raamid tehtud vanade eeskujul. Hoonel on laudadest ülekattega laed, laudpõrandad, säilinud on vanu, ilmselt algseid, siseuksi. Puupostidele toetuv ja kahel pool istepinkidega varustatud varikatus ukse ees jäljendab vana vormi kuid on pärit 20.saj lõpupoolelt.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Valitsejamaja on arvatavalt ehitatud 18.saj.Täpsemad andmed puuduvad. Olnud kasutuses korterelamuna. Hetkel kasutuseta.</span>


source: A
code: 16722
name: Jäärja mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Jäärja mõisa ait on  laotud segamüüritisega, krohvitud, kaunistatud krohviraamistuste ja rustikaketiga.Viimane on toneeritud punase värviga. Sokliosa on nähtav maanteepoolses küljes, kuna maapind selles suunas langeb, kaaristust peahoone poole, sokkel praktiliselt puudub. Fassaadi ilmestab 5 kaareline kaaristu, mis toetub tüsedatele, osalt profileeritud  piilaritele. Kaaristu all käigus on 2 vana uksetahvlit. Hoone sees on säilinud salvede osi. Poolkeplkatus on kaetud laastukattega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.saj. ehitatud kaaristuga mõisaaait, millele on vahetult liitunud juustukelder ja triiphoone.Täpsemad andmed puuduvad.</span>


source: A
code: 16723
name: Jäärja mõisa tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Jäärja mõisa tõllakuur on ehitatud maakividest puhasvuugil, soklita, avad varatud punase tellisega. Fassaadil on 2 kaarjat sõiduväravat, mis on suletud püstlaudadest ustega, millel pikad sepishinged. Otsaseinas väike trellitatud aken ja poolviilus kaarjas aknaava. Poolkelpkatus on kaetud punase madala trapetsprofiilplekiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.saj. teisel poolel ehitatud tõllakuur. Täpsemad andmed puuduvad.</span>


source: A
code: 16724
name: Jäärja mõisa tall
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tellismüüridega, soklita, viilkatusega hoone. Katus kaetud eterniidiga. Uste avad kaarsillustega, väiksed aknaavad nelinurksed. Fassaadil 2 suuremat ava - üks arvatavasti tõlla, teine, väiksem, hobuste jaoks. Veel on esiküljel 3 väikest kõrgel asuvat aknaava. Vasakul otsal väike tuulekoda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>19.saj. ehitatud mõisa (sõidu) hobuste tall. Seda hoonet on nimetanud kohalikud ka vanaks tall-tõllakuuriks. Täpsemad andmed puuduvad.</span>


source: A
code: 16725
name: Jäärja mõisa kutsarimaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on arvatavasti segamüüritisel laotud, soklita, krohvitud.Fassaad jääb peahoone poole, vastu töölistemaja(ka kärnerimajaks nimetatud, ei ole mälestis) varet, selles on 2 aknaava ja ukseava.Hoone maanteepoolne tiib,kuur, laut, vms.  on olnud ühendavaks koridoriks teise, tänaseks kadunud hoonetiivaga-viimane  olevat olnud sõiduhobuste talliks. Tallipoolses seinas on suur värav, hilisem sissemurre ja aken.Hoone on kaunistatud krohviraamistustega.Algne poolkelpkatus on asendatud viilkatusega, millel ukse kohal on väljaehitus.Katteks eterniit.Auhoovipoolsel otsaseinal on 2 aknaava,üks neist kaarjas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Praegu kutsarimajana tuntud, vahel ka kärnerimajaks nimetatud, hoone olevat algselt olnud Jäärja mõisa esimene häärber. Seega võiks see hoone pärineda juba 16-17.sajandist (andmed kontrollimata). Suuresti ümberehitatuna ja mitmeid kordi funktsiooni muutnuna on ta kaotanud algse ilme. Hoones on sündinud kirjandusteadlane Oskar Kuningas.</span>


source: A
code: 16726
name: Jäärja mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone varemetes. Algselt olnud kolmekorruseline, esimene korrus moodustab silindervõlviga jääkeldri, kuhu sai hobuvankriga tee tasandilt sisse sõita. Sissesõit oli pika tunneli kaudu, mida katsid tellisvõlvid. Keldriosa on maetud pinnasesse, kuhjates selle müüride ümber paarimeetrise künka. Põhikorrus toetub keldri müüridele ja võlvile ning kujutas endast kapitaalsete vaheseinteta suurt ruumi. Lagede ja katuse konstruktsioonid on täiesti hävinud. Ainsa puitdetailina on tervelt säilinud teepoolne välisukse leht, kaetud kalasabalaudisega ja varustatud sepiskäepideme ning karplukuga. Seinad on maakividest, ilmselt täidetud vuukidega. Peahoonepoolset otsaseina kaunistab räästajoonel tüse vöö. Säilinud viil on tehtud astmega, teepoolne esisein kolmandal korrusel on tõstetud, ilmselt on selles olnud aknad.Tagumine viilkatuse pool on olnud lauge ja sirge. Peahoonepoolses seinas on säilinud tellistega varatud ümarkaarsed aknaavad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on tuntud varasemast ajast viinaköögi ja selle all asuva jääkeldrina. Hiljem, ilmselt peale viinavabriku valmimist 19.saj II poolel, on hoone funktsioon muutunud ja rahvas tunneb seda varet kui "kanamaja". Täna varemeis.</span>


source: A
code: 16727
name: Kärsu mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kärsu mõisa peahoone on väheldane puithoone, pärit arvatavasti 19.saj.I p.Praeguse kuju on hoone saanud arvatavalt ajavahemikus 1903-1907, meenutades pigem suure talu kui mõisa elamut.Ühekorruseline, katusekorrusega kõrge poolkelpkatuse all,tuulekoja ja selle peal asuva katuse väljaehitusega, viimasel poolkaaraken. Hoone on kaetud rõhtlaudvoodriga,hoovi pool selle all soojustuskihiga; 6-ruuduga akendega,fassaadi pool vanad aknad aknanurgikutega, loosvaldiga lihtraamid, hoovi pool  asendatud pakettklaasidega akendega; eeskojaga N-otsal.2 punastest tellistest historitsistliku kujuga  korstnapitsi. Hoone on värvitud, kollased seinad-punased aknapiirded.Katus on kaetud Rannila kiviimitatsioonplekiga. Säilinud on 6-jaotuseline, madalate teemantkvaadritega peauks, fuajeest läheb ülakorrusele balustraadiga trepp.Enamus siseuksi on algsed, arvatavalt on algne, kuid rikutud kujul üks ahjudest, osalt on säilinud nn.poola laudisega, profileeritud kantidega, lage, kohati laudpõrandat.Korteripoolne majapool on interjööris kaetud kaasaegse laudisega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Kärsu külas; Pärnu-Valga maanteelt lähtuvat Tõlla teed pidi umbes 6 km, vahetult vasakul pool teed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kärsu, sks. Kersel,18.saj.väikemõis; 19.saj. O.v.Sryck moodustab koos Voltveti jm. fideikommissi; metsandus-ja suvitusmõis võõrandamiseni, edasi metskonna keskus, Tihemetsa sovhoostehnikumi metskond.Tänapäeval Pärnu Kutseõppekeskuse Tihemetsa metskond.Teateid mõisa jagamisest vennapoegade Georg ja Stanislaus Helffreich ide vahel 1630.a. 1735 ühendati Voltvetiga.</span>


source: A
code: 16728
name: Kärsu mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kärsu mõisa tall-tõllakuur on madalal maakivivundamendil rõhtpalkidest hoone.Keskmise kaldega, laiade räästatega poolkelpkatus. Abihoone on olnud mitmeotstarbeline . Selle peahoonepoolses otsas on väike ait, järgneb tõllakuur ja siis NW otsal talliruum. Hoovipoolsel küljel on hoone teljel vintskapp.Mõlemal tiival on väikesed, ühepoolsed; keskosas, tallide ja tõllakuuri osas, suured, kahe poolega uksed.Maanteepoolsel küljel on väikesed aknad.Kogu hoone on olnud kaetud, nagu ka katus, laastudega.Seinte laastuvooderdusest on säilinud umbes 2/3.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Kärsu külas; Pärnu-Valga maanteelt lähtuvast, Tõllale viivat teed pidi umbes 6 km, vahetult tee vasakpoolses servas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavalt ehitatud 19.saj.</span>


source: A
code: 16729
name: Lodja postijaama peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: 423
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lodja postijaama peahoone on krohvitud ja värvitud valgeks.Kõrge poolkelpkatus, mis on liigendatud mitmete vintskappidega, on kaetud punase katusekiviga, kate on äsja uuendatud, kasutatud on EST-Stein tsementkivi.Fassaad on liigendatud,3-avaline, toestamas 2 tüsedat piilarit; peauks asub paariastmelise trepi tõusul fassaadi orvas, varjualuses.Uks on uus, jäljendab Pärnus, Pühavaimu 16 ust (arh. R.Raie),teostus O.Pärnpuu AS Koonga Puit. Põhikorruse aknaraamid on, v.a. mõned väiksemad, uued. Jälgitud on vana aknajaotust ja profiile, siseaknad on pakettklaasiga.Avad on vormistatud krohviraamistustega.Katusekorruse aknaraamid on vanad. Hoonega liituvad mõlemal tiival müürid, milles on massiivsed kivist väravapostid, kaetud samuti punase tsementkivikatustega. Hoov on tee poolt suletav, hooned ja müür moodustavad kastellilaadse kompleksi.Hoone otsaseinu liigendab tüse horisontaalne liseen katuseräästa tasandil.Hoovipoolsed välisuksed on uued, tehtud vanade uste eeskujul. Siseviimistluses on kasutatud lakitud vertikaallaudist, paneele, laminaati, tehtud on odav euroremont.Hoone vasakus tiivas, kasutamata osas, on säilinud üks vana profileeritud siseuks.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas Saarde vallas, Lodja külas.Pärnusse mööda K.-Nõmme-Pärnu mnt. 48 km.Maanteest hooneni on ca 50m, sel alal asub mõnede põlispuudega eespark.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sks. Kurkund.Teadaolevalt esimene kivist postijaamahoone tüüpprojekt Eestis ( Sama projekti järgi ehitati Mõisaküla ja Halinga) Ehitamist alustati 1794.a, ehitajateks Jaroslavli kub. pärit müürsepad. Valmis 17.septembriks 1800.a. kui avati uus postmaantee Valmierast Pärnusse.</span>


source: A
code: 16730
name: Lodja postijaama tall
type: ehitismälestis
alt_id: 423
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lodja postijaama tall on ühekorruseline kivihoone peahoonest vasakul, krohvitud ja värvitud lubivärviga valgeks.Peahoonest eraldab seda müür sõiduväravaga.Hoovipoolsel küljel 2 väikest aknaava ja lai kahepoolega sissesõiduuks.Katus poolkelp, kaetud EST-Stein punase tsementkiviga.Maanteepoolsel otsal 2 aknaava ja 2 petikaknaava(kinnimüüritud aknad?), krohvitud nurgaliseen ja akendel krohviraamistused.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu-K.-Nõmme maantee ääres 48 km kaugusel Pärnust.Mälestis kuulub Lodja postijaama kompleksi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lodja postijaama tall valmis arvatavasti üheaegselt peahoonega 1800.a.</span>


source: A
code: 16731
name: Lodja postijaama postipoiste elamu
type: Elamu
alt_id: 423
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, madal massiivne krohvitud ja valgendatud kivihoone,poolkelpkatus kaetud EST-Stein tsementkiviga.Silikaatkivist korstnapitsid. Uksed kalasabalaudisega, nendel vanad metallpanused.Aknaraamid vanad, mitte algsed.Elamuga liitub vahetult majandushoone-aidad ja laod.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Hoone asub Lodja postijaama hoonetekompleksis, peahoonest paremal. Peahoonega vahetult liidetud müüri ja sõiduväravaga.Hoonetekompleks asub Pärnu maakonnas,Saarde vallas, Lodja külas; Pärnu-Uulu-Valga maantee ääres, 48 km Pärnust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Valminud arvatavasti samaaegselt peahoonega 1800.a.</span>


source: A
code: 16732
name: Lodja postijaama vana tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: 423
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ehitatud tellistest, sammastele toetuvana, soklita.Vundament on maasse vajunud .Sammastevahelise seina moodustavad tahutud rõhtpalgid.Sambaid siduvale müürlatile toetub täiskelpkatus, mis on kaetud EST-Steini tsementkividega.Sambad on krohvitud ja valgendatud, palksein värvitud rootsipunasega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Hoone asub Lodja postijaama hoonetekompleksi hoovil, asetudes paralleelselt peahoonega, jäädes viimasest ca 8m kaugusele.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Võimalik ehitusaeg 19.saj. alguses. Nimetatud on seda hoonet ka uueks tõllakuuriks ja puukuuriks.</span>


source: A
code: 16733
name: Lodja postijaama uus tõllakuur
type: ehitismälestis
alt_id: 423
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lodja postijaama uus tõllakuur on ehitatud maakividest, avad on varatud tellistega. Fassaadil on 2 suurt kalasabalaudisega kaetud sõiduväravat.Väravatevaheline seinaosa on laotud uuesti silikaattellistest kahe postina, millede vahel on laudadest plangutus. Poolkelpkatus on kaetud S-keraamiliste kividega.Hilisemal ajal ehitatud korsten on silikaatkividest.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond, Saarde vald, Lodja küla.Hoone asub Lodja postijaama hoonetekompleksi hoovil, vahetult vana tõllakuuri taga, paralleelselt postipoiste elamuga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1859.a. valminud (daatum nurgakivil)  tõllakuur.</span>


source: A
code: 16734
name: Lodja postijaama küün
type: ehitismälestis
alt_id: 423
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Lodja postijaama küün on vundamendita, tellispostide ja palktäidisega ehitatud seintega, kõrge viilkatusega heinaküün.Tellistest postid on kohati välja vajunud, müürlatt, millele toetub katusekonstruktsioon, kõver.Seinte täidis postide vahel on kohati rõht, kohati püstpalkidest(asendatud). Katuseviil on vanadest laudadest, katusekatteks on veneaegne eterniit. Pool harjalauda puudub.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Pärnu maakond, Saarde vald, Lodja küla. Lodja postijaama hoonetekompleksi osa, asub tõllakuuride taga (N-W), neist veidi eemal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavasti 19.saj. ehitatud küün posthobuste furaaži ladustamiseks.</span>


source: A
code: 16735
name: Lodja postijaama kelder
type: ehitismälestis
alt_id: 423
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur, ca 4 X 8 m maakividest, võlvitud kelder, asub suures osas kaevendis, võlv on maapealne. Võlv on kaetud mullaga ja katustatud puitkonstruktsioonil oleva eterniitkatusega. Kelder on suletud laudustega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arvatavasti 19.saj. alguses ehitatud kelder postmeistri ja ta abiliste toiduvarude hoidmiseks.</span>


source: A
code: 16736
name: Saarde kirik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Saarde Katariina kirik on ühelööviline,  puitlaega lihtne kirikuhoone. Viilkatus on kaetud "Rannila" plekiga(1996).Lääneseinas liitub pikihoonega väike, 4-nurkne koor, N-seinaga liitub avar, köetav käärkamber, mida kasutatakse talvekirikuna.W-fassaadi ilmestab sale, 8-tahuline puust haritorn, teravkaarset portaali kujundavad väikesed flankeerivad tornikesed ja vimpergilaadne ehisviil.Aknad on suured, teravkaarsed, esiküljel samalaadsed petikniššid.Ruumi kujundavad oreliväär(orel G.Knauff), massiivne võidukaar selle all asuva rippkantsliga,neogooti altarisein maaliga "Kristus ristil" (F.L.v.Maydell, 1835), kroonlühter 18.saj. ja rida seinalühtreid.Kiriku kujunduses on kasutatud maalitud paelornamenti karniisi kohal, kirikupingid on aaderdatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Saarde külas, K.-Nõmme linnast umbes 1 km S-suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Saarde Katariina kirik on ehitatud 1858-59, samale kohale eelneva, 1684.a. ehitatud kirikuga, viimasest on säilinud O-sein ja võimalik, et osa N-seinast.</span>


source: A
code: 16737
name: Saarde kirikuaed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaed maastikuliselt väga kaunis kohas kõrgel künkal järve ääres, maapinna järsu langusega K.-Nõmme poole ja laugema, kuid pikema langusega järve poole.  Kirikuaeda piirab N-suunalt madal maakivikuhjatis, W-suunalt, vahetult maantee äärest madal kivimüür, O-suunalt järve poole laskuv org, kusjuures täpsemat piiri kirikuaiale ja pastoraati ümbritsevale haljasalale on pea võimatu määrata. Kiriku ümbrus suhteliselt lage pügatud muru ja üksikute ilusate põlispuudega. Hauatähised puuduvad.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Saarde külas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1684.a. ehitati kirik ligikaudu samale kohale(Esimene kirik oli Jäärjas),tõenäoliselt sisaldab kirikuaed samast perioodist matuseid.19.saj. koos uue kiriku ehitamisega( 1817.a.) tasandati haljasalaks.</span>


source: A
code: 16738
name: Saarde kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikuaia piirdemüür on kirikuaeda W-küljelt piirav, maakividest lubisegul laotud, umbes 1m kõrgune, pealt kaetud väljaspoole kaldu asetseva betoonplaadiga, kahe väravaavaga rajatis.Kummaski väravaavas on kahel pool ümmargused graniidist  väravapostid hingetappidega.Maanteest N-suunal kaarjalt eemaldudes madaldub müür seguta laotud umbes 0,5m kõrguseks maakivikuhjatiseks.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Saarde külas</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>N-külje maakividest kuhjatis võib markeerida endise, 17.saj. kirikuaia piiri, W-küljel asuv maakividest müür on ehitatud 1817.aastal.</span>


source: A
code: 16739
name: Saarde pastoraadi peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Saarde pastoraat on 1,5-korruseline krohvitud historitsistlik kivihoone kõrge sokliga kiriku pool, samas veranda ja selle juurde viiva kõrge trepiga. Katusel pikem väljaehitus.Fassaad on S-pool, madala kolmnurkse frontooniga,selles kaaraken; ukse kohal väike varikatus ja valgmik.Krohvitud nurgaliseenid ja hoone otsal katusealuse karniisiga ühel joonel vahevöö.Avad on vormistatud krohviraamistustega, aknad enamasti 8-jaotuselised, esineb 6-ja teise korruse osas 9-jaotuselisi aknaid, pööningu osas ümarkaarseid aknaid. Katust katab uus valtsplekk. Interjööris säilitatud peegellaed, vanad siseuksed, tapeetide ja bordüüride kasutamine meenutab ajaloolist kujundust. Umbes 1/4 maja I korruse interjöörist on uuskujunduslik, puitlaudisega. Teine korrus on remontimata ja kasutusele võtmata.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Saarde külas; K.-Nõmme linnast umbes 1 km S-suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pastoraadihoone on ehitatud algselt 1690.a. Kasutades samu müüre, ehitati hoone ümber 1877.aastal.Suuremad remondid on 1950.aastatestja 1990.a.Viimased on seotud hoone taastamisega pastoraadiks.</span>


source: A
code: 16740
name: Saarde pastoraadi ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Saarde pastoraadi ait on madalal maakivivundamendil paiknev rõhtpalkidest ehitus.Etteulatuv räästas katab aida ees oleva silla. Kirikupool küljes on aidal 2 rõhtlaudisega vooderdatud ust. Hoone laastukatus on kaetud eterniidiga.Hoone teepoolsesse otsa on ehitatud aida pikendusena püstlaudadest kuur. Kogu hoone on värvitud rootsipunasega.Seestpoolt vaadatuna tundub lagi ja katusekonstruktsioon olema uuemad kui on seinad.Hoone on kasutusel panipaigana.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Saarde külas, Saarde kirikumõisa hoonetekompleksis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. IV v.</span>


source: A
code: 16741
name: Saarde pastoraadi tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Saarde pastoraadi tõllakuur on madalal maakividest vundamendil, maakiviehitus. O-küljel on juurdeeehitatud puidust, püstlaudadega kaetud kuur.Esikülje moodustavad suured kiviosade vahel paiknevad sõiduväravad.Puitosa on värvitud rootsipunasega. Katus on laastudest, selle peal omakorda eterniit.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Saarde külas, Saarde kirikumõisa hoonetekompleksis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. IV v.</span>


source: A
code: 16742
name: Voltveti mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline hilisklassitsistlik peahoone. 1938.a. lisati kolmas korrus. 1960-ndtatel külgehitised. Säilinud on kolmnurkfrontooniga ja nelja sambaga klassitsistlik portikus esifassaadil, selle ees laia trepi külgedel lõvifiguurid, samuti rikkaliku historitsistlikus laadis kipsdekoori (figuraalsed medaljonid jms.) ning peenevormilise kahhelahjuga saal I korrusel (19.saj. lõpust).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Tihemetsa alevikus.Mõisakompleks asub vahetult Pärnu-Valga maantee paremal pool küljel, umbes 60 km Pärnust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Peamiselt 19.sajand I poolel kujunenud hooneterikas ansambel. Esimene teade mõisast 1563.a. Voltveti saksakeelne nimi Tignitz. 1631. aastal omandas mõisa rittmeister Dietrich Wolffeldt, kelle nimest on hiljem tuletatud mõisa nimi Voltveti. Mõisa näol oli tegemist eraomandusliku rüütlimõisaga nagu enamiku Eesti mõisate puhul. Wolffeldtide suguvõsa käes püsis mõis kuni 1737. aastani,aastast 1786 kuni võõrandamiseni oli v. Stryckide valduses.
Peahoone valmis 1830. aastal. Riigistamise järel alustas 1925.a mõisahoones tegevust Voltveti Metsakool, mille järglaseks olev ametikool tegutseb hoones tänaseni. Kooli tarbeks on hoonet 1930-70tel mitu korda ümber ja suuremaks ehitatud. Mõisahoonele on peale ehitatud kolmas korrus ning on lisatud külg- ja tagatiib.</span>


source: A
code: 16743
name: Voltveti mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kaheosaline(~8,2ha): peahoone ees asuv ja temaga seotud avar pargiala ning terrassidega temast eraldatud küljel asuv madalam iseseisev park. Ülemisel pargialal kulgeb peahoone keskteljele suunatud peatee, esiväljak on regulaarne ja terrassiline, tagaväljak on avar ja ehisaiailmeline ääristatud põlispuudega. Ülemine park on metsatehnikumi ajal rekonstrueeritud ulatuslikult suureks ja stiilseks vabapargiks – dendraariumiks(1959)
Alumine park on historitsistliku laadiga segastiilis park, mille tuumiku moodustab regulaarne tiikidesüsteem paarist ristkülikukujulisest tiigist ja vahekanalist, millel on väikesed kaarsillakesed. Vanade puude vahel on sirged teed, mis kohati ääristatud puuderidadega, muidu puistu hajusalt grupeerimata.
Kaugemal maastikus on parkmetsalaadne männik, kus metsaservi on kujundatud. Ühel künkal paikneb mõisnike perekonna matusepaik (kiviaiast piirdega), mis on peaaegu hävinud?
Põhipuuliigid on pärnad, saared, jalakas ja vahtrad aga ka tammed kuused, arukased. Introdutsentidest  haruldasemad pensilvaanai saar, euroopa nulg, valgepöök ja harilik pöök, douglase viirpuu. Kokku 39 liiki. Koos dendraariumiga on Voltvetis 102 liiki, kultivari ja taksonit (E. Laas, 2007 andmed).
 Alleed hübriid lehisest. </span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Tihemetsa alevikus; Pärnu-Valga maanteest vahetult paremal pool, umbes 60 km Pärnust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pargi algne rajamine algas ilmselt 18. sajandi teisel poolel Voltveti mõisa vana härrastemaja ehitamisega. Sel ajal rajati härrastemaja ümbrusesse nn. Vana park. Hiljem koos praeguse tehnikumi hoone ehitamisega 1830. aastal on parki laiendatud ida poole. Voltveti mõisa viimane omanik parun Srtyck osutas erilist tähelepanu härrastemaja ümbruse kaunistamisele ja tema ajast ongi pärit enamus vanu võõrpuid nn. Uues pargis.
Ülemine park on metsatehnikumi ajal rekonstrueeritud ulatuslikult suureks ja stiilseks vabapargiks – dendraariumiks (põhiliselt 1959.a.)</span>


source: A
code: 16744
name: Voltveti mõisa pargi piirdeaed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Betoonvundamendil, mis omakorda võib paikneda ajaloolisel mõisa piirdemüüri vundamendil, tellispostide vahele ehitatud ristlippidest puitpiire. Postid on kaetud plekiga. Kõrgus ca 1,5m.  Mõisa ees ja pargi S- küljel puitlattpiirde graniitpostidel, latt hävinud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Tihemetsa alevikus, vahetult Pärnu-Valga maantee vasakul poolel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa kohta on esimesed teated 16. sajandi keskpaigast. 1786. aastal said mõisa omanikeks Strykid, kelle valduses oli mõis kuni võõrandamiseni. Praegune peahoone valmis 1830. aastatel. Pargi vanem osa on rajatud 18. sajandi teisel poolel koos varasema peahoonega, mis asus praegusest lääne pool. Uue peahoone ehitamisega laiendati parki ida poole. Mõisa ajaloolise piirdemüüri asemele rajatud piirdeaed pärineb tõenäoliselt 19. sajandi lõpust või 20. sajandi algusest. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Tigniz. Alates 1930. aastatest on mõis tuntud ka Tihemetsa nime all.  Pikka aega tegutses mõisas Tihemetsa tehnikum. Piirdeaed restaureeriti 2012. aastal.</span>


source: A
code: 16745
name: Voltveti mõisa pargigrott
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pargigrott on suurtest ja keskmistest maakividest kuhjatud ümmarguse põhiplaaniga ehitis, mida toetavad tähekujuliselt paigutatud eenduvad osad-kontraforsid. Kõrgus umbes 4m, pealt lame-kumer. Groti suu on suunatud peahoone poole, suust lähtuv rada on ääristatud eenduvate maakivipiiretega. Grott on seest vooderdatud punaste tellistega, ruumi keskel on puitpostile toetuv kulunud veskikivist laud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Tihemetsa alevikus, Voltveti mõisa pargis, sissesõiduteest vasakul, uue kaubanduskeskuse vastas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud arvatavasti v.Strycki ajal 19.saj.II poolel, kui rekonstrueeriti ja laiendati parki.</span>


source: A
code: 16746
name: Voltveti mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Voltveti mõisa ait on osalt pae-osalt maakiviehitus, fassaadil kolme kaaravaga ja sõiduväravatega. Aida uste kohal kaaraknad. Krohvitud. Lame viilkatus on kaetud kiltkiviga. Tagaküljel kaaravaga uks keldrisse, ukse kõrval kahel pool väikesed kaaravad-aknad. Tagakülje teisel korrusel on suured, ilmselt sissemurtud aknaavad. Varasemast veekahjustusest on tagaküljel irdunud osa krohvi.  Hoone kummaski otsas, aitade osas, on säilinud salvekonstruktsioone ja vana põrand. Teisele korrusele viib puittrepp otse väljast. Katusekonstruktsioon on tugev, soliidne.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Tihemetsa alevikus, Voltveti mõisa pargis, peahoonest umbes 200m S-suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1795 v.Wolffeldtite ajal.</span>


source: A
code: 16747
name: Voltveti kõrtsihoone
type: ehitismälestis
alt_id: 424
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrtsihoone on kolmeosaline, keskel kõrtsituba, selle taga kõrtsmiku eluruumid. See osa hoonest on ehitatud osalt tellistest, osalt puust.Tagasein on tehtud Sindi vabriku nn. proovitellistest, mis oma formaadilt meenutavad keskaegseid telliskive. Esisein on osalt palkidest. Kahel pool otstes on pikad tallide ruumid, ehitatud maakividest, täidetud vuukidega. Kogu hoonet on katnud poolkelpkatus. Sellest on säilinud Pärnu-poolne , nn. sakstetallide osa.Katusekatteks on laastud.Teepoolseid tallide müüri katab metsviinapuu (Parthenocissus qinqefolia). Maameeste tallid on katustamata, osalt varisenud maakivist seintega. Nõukogude ajal jõuti valada müüridele raudbetoonvöö, kuid katuse ehitamiseni ei jõutud. Kõrtsiosa katus lõpeb talli  juures ajutise viiluga. Kõrtsiosa ees on sammaste asemel puupostid, hoone keskosa taandub veidi selle koha peal, moodustades väikese varjualuse. Hoonel on 6-ruuduga aknad, lauduksed. Säilinud on mantelkorsten.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis, Voltveti kõrtsihoone, asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Tihemetsa alevikus, vahetult Pärnu-Valga maantee ääres, selle vasakul küljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1802-1803 (K.Aluve 1976, 82).</span>


source: A
code: 16748
name: Allikukivi kalevivabriku direktori elamu
type: Elamu
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Allikukivi direktorielamu on kõrgel maakivisoklil poolkeldrikorruse ja kahe põhikorrusega tellishoone. Hoone keskosa on kõrgem, fassaadil veidi eenduv, tiibade suunas madalduv, viimased lõpevad polügonaalsete balkonitega. Hoone kaguosas on madalam pikendus pargi suunas, mis lõpeb suure poollahtise rõdu-talveaiaga hoone keskteljel. Sellelt viis parki  malmsammastel malmtrepp mis oli alles veel 1990.aastatel(Praeguseks hävinud). Fassaadil on tellissammastele toetuv varjualune, pultkatusega, kaasaegse balustraadiga. Varjualuselt laskub trepp ettesõidusillale-pandusele, sellest edasi järgneb kaasaegne kahest betoonelemendist trepp auhoovil asuvale spordiväljakule. Enamus aknaid on 6-jaotusega, ülakorruse tiibadel kaarjad; balkonitel laiad ümarkaarsed aknad gooti massvärki meenutavate raamidega ülaosas. Balkonite nurgaakende asemel on  pealemalitud raamistikuga petikud. Interjööris olid ruumidel peegliga laed ja karniis, need on mattunud "euroremonditud" kipsseinte taha. Vanadest elementidest on säilinud 3 fuajees asuvat tiibust, saali lael on avatud ja eksponeeritud (arvutiklassis) kandekonstruktsiooni elemendid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Tihemetsa alevikus, Allikõnnu külas; Pärnu-Valga mnt ca 400m vasakul pool teed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1858.aastal rajatud Allikukivi, sks. Qellenstein, kalevi-ja kammvillamanufaktuuri direktori Zoeppfeli elamu. 1894  põles vabrik maha. 1910 aastast 1930.-teni kujundas vabrikuasula ilmet tellisevabrik. Zoeppfelite käes oli hoone suvemajana 1939.aastani, edasi oli hoonesse paigutatud Väljaküla, pärast Tihemetsa algkool. Praegu kasutab hoonet Tihemetsa Põhikool.</span>


source: A
code: 16749
name: Allikukivi park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Park on vabakujuline. Suurejoonelist esiväljakut ümbritseb kaarjas sissesõidutee, mis lossi eest tõuseb munakivisillutusega terrasspanduseks. Tee on olnud ääristatud kase, vahtra ja saare alleega, millest praegu on alles üksikud puud. Pargi põhiosas on  näha alleede  fragmendid. Alusmetsa osas on kohati tihe pihlakas, hõreda vahtra, saare, tamme, jalaka, pärna ja kuuse uuendusega. Haruldused pargis puuduvad. Pargi dendroloogiline väärtus on väike. Haruldasem on hõbepärn. 
1970-ndatel aastatel istutati parki hulgaliselt noori puid (nulud, männid, kased).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Allikukivi kalevivabriku direktori elamu park asub Pärnu maakonnas, Saarde vallas, Tihemetsa alevikus, Allikukivil; Pärnu-Valga maantee vasakul poolel vahetult maantee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>
Allikukivi park on päritolult vabrikupark. Alale rajati 1858. aastal Riia tööstur Zoepfeli poolt Voltveti (Quellensteini) kalevi ja kammvillavabrik (andis tööd ca 400 töölisele), mis hävis tulekahjus 1894. aastal. Vabriku lähedale ehitas Zoepfel oma suvelossi, mida kasutas suveresidentsina kuni I maailmasõjani. Vabrikuomaniku häärberi juurde rajati ka park. Käesoleval ajal on hoone ja seda ümbritsev park Tihemetsa Põhikooli käsutuses.</span>


source: A
code: 16750
name: Sauga magasiait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne maakivist hoone, kaetud poolkelpkatusega. Esifassaadis sissepääsu ees kolmeavaline kaaristu. Akna- ja ukseavad ning kaaristu raamistatud punase tellisega. Taga- ja otsaseinades on neljakandilised väiksed aknaavad ja otsaviilul poolkelba all on segmendikujulised aknaavad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. saj. keskel.</span>


source: A
code: 16751
name: Ullaste mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline maakivivundamendil krohvitud hoone. Algsed põletamata tellistest seinad põletatud tellistest välisvoodriga, parandused on silikaatkivist. Kaetud poolkelpkatusega. Algne katusekonstruktsioon säilinud osaliselt, vahelaed algsed. Eterniitkatus all kimmkatus. Maja mõlemal otsal ärkliaken, hoone keskteljel hiljem ehitatud uuk. Peauks asub hoone keskteljel, mõlemale poolele jäävad kaks akent. Hoone nurkades pealemaalitud rustika.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandil. Pärnu linnale kuulunud Sauga mõisa karjamõis.</span>


source: A
code: 16752
name: Ullaste mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline viilkatusega lahtistest maakividest vundamendile rajatud rõhtpalkhoone. Hoone esifassaadil  ulatub räästas kaugemale ja moodustab sissepääsude kohale varjualuse. Algupärasel kalasabamustris laudisega uksel on sepishinged ja lukud. seintel on esimese korruse ulatuses hilisem rõhtlaudvooder, katuse otsaviilud on kaetud servamata laudisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 16753
name: Sindi linna haigla
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Funktsionalistlik hoone asümmeetriliste liigendatud mahtude, lihtsate lubikrohv fassaadidega. Valdav osa avatäidetest on säilinud originaalis. Vahetatud on vaid välisuksed ja kaks väikest akent hoone tagaküljel. Siseruumides tehtud ”euroremont”. Siiski on säilinud rida originaalsiseuksi, radiaatorid, trepikoda tervikuna jne. Täna kasutusel Perearstikeskusena, mis on kooskõlas hoone algse funktsiooniga. 
Hoone väärib tähelepanu nii tüpoloogilisest aspektist (spetsiaalselt haiglaks projekteeritud hoone), kui ka väikelinna kontekstis edumeelse arhitektuurikäsitluse tõttu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1935.a. haiglaks</span>


source: A
code: 16754
name: Elamu Sindis Kooli t. 2
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandil ehitatud ühekorruseline puidust töölisbarakk, kus algselt oli kuus suurt kergete vaheseinte ja kardinatega 4-6 perekonna vahel jagatud 10-12 ruutmeetrisuurust ruumi. Hilisemate ümberehituste käigus jaotati need koridoride abil omaette tubadeks, osaliselt ehitati välja katusekorrused.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandil</span>


source: A
code: 16755
name: Elamu Sindis Kooli t. 3
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikumõisa hoone puhul on tegemist ülilihtsa vernakulaarse hoonetüübiga, mis ajastu kontekstis millegi erilisega silma ei paista, küll aga kannab teatud lokaalselt tähendust. Laudvoodriga rõhtpalkelamu. Esifassaadis 3 sissepääsu. Katus kaetud 2003.a. sobimatu trapetsprofiilplekiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1902.a. õigeusu kiriku kirikumõisa peahooneks.</span>


source: A
code: 16756
name: Elamu kõrvalhoone Sindis Kooli t. 3
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kirikumõisa peahoone kõrvalhoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Õigeusukiriku kirikumõisa peahoone valmis 1902. aastal. Kompleksi kuuluv ait pärineb tõenäoliselt samast perioodist.</span>


source: A
code: 16757
name: Elamu Sindis Kooli t. 4
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandil ehitatud ühekorruseline puidust töölisbarakk, kus algselt oli kuus suurt kergete vaheseinte ja kardinatega 4-6 perekonna vahel jagatud 10-12 ruutmeetrisuurust ruumi. Hilisemate ümberehituste käigus jaotati need koridoride abil omaette tubadeks, osaliselt ehitati välja katusekorrused. Domineerib tugevasti eenduva karniisiga poolkelpkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sindi kalevivabriku koos töölisasulaga rajas Pärnu jõe kaldale 1833 kaupmees J. Chr. Wöhrmann. Töölisbarakid ehitati 19.sajandi II pooles, s.h. tänased Kooli tänava hooned.


</span>


source: A
code: 16758
name: Elamu Sindis Kooli t. 6
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. sajandil ehitatud ühekorruseline puidust töölisbarakk, kus algselt oli kuus suurt kergete vaheseinte ja kardinatega 4-6 perekonna vahel jagatud 10-12 ruutmeetrisuurust ruumi. Hilisemate ümberehituste käigus jaotati see koridoride abil oma-ette tubadeks, osaliselt ehitati välja katusekorrus. Domineerib tugevasti eenduva karniisiga poolkelpkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sindi kalevivabriku koos töölisasulaga rajas Pärnu jõe kaldale 1833 kaupmees J. Chr. Wöhrmann. Töölisbarakid ehitati 19.sajandi lõpus, s.h. tänased Kooli tänava hooned.</span>


source: A
code: 16760
name: Kool-kiriku hoone Sindis Kooli t. 9
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kolmekorruseline koolimaja. Esindusliku ilme annavad hoonele põletatud savitellistest laotud välisseinte vuugitud tellismuster ja dekoor. Säilinud on ka hoovipoolse välisukse valgmik ja piida horisontaalosa. Kõik akende avatäited vahetati 1960-ndail aastail. 2004.a. alustati taas akendevahetusega ning eeskujuks võeti algsed aknad. Peasissekäik hävinud. Nõukogude ajal pidevalt tehtud juurdeehitusi, jäävad hoovi poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1901.a. valmis uus kolmekorruseline punastest tellistest koolimaja. Tollane kool jagas jagas ruume lasteaiaga ja luteriusu kirikuga.</span>


source: A
code: 16761
name: Sindi vanadekodu hoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline, väljaehitatud katusekorrusega, krohvitud kivihoone. Kaetud savikivi kelpkatusega. Põhiplaanilt funtsionalistlike sugemetega hoone, iseloomuliku kumerseina ja ärklitega. Fassaadis taotletud esinduslikust - tiheda ruudustikuga, kitsaste krohviraamistustega rõhutatud aknad, stiilsed kaunistatud välisuksed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1930.aastate II poolel.</span>


source: A
code: 16762
name: Sindi raudteejaama peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sümmeetrilise põhiplaaniga poolkelp-mansardkatusega puitsõrestik hoone. Peahoone ümbruses paiknevate raudteehoonetega moodustavad ühtse ansambli. Ristkülikulist põhiplaani liigendavad keskrisaliidid ja poole ehitise laiune madalam väljasopistis edelaotsal. Fassaadi keset ilmestab laudraamistuses lai sissepääsunišš, mille profiiltalumitega lamekaarsillust toetavad kanneleeritud laudadega vooderdatud külgpostid. Mõlemat keskrisaliiti kroonib laudkarniisiga raamitud, dekoratiivse poolümaraknaga ehitud kolmnurkfrontoon. Mansardkorruse aknauugid on varustatud profiiläärisega segmentfrontoonidega. Puidust profiilkarniisiga ääristatud katuseräästad ulatuvad lühikeste lõikudena otsaseintele, tõstes esile otsviilude allnurki. Laudkarniisiga on rõhutatud ka katuse murdejooned ja viiluräästad. Korruste vahekohas kulgeb rõhtlaud.
Fassaadi peasissepääsu keskmine ukseava ning valgmikud on kinni ehitatud, säilinud on peaust flankeerinud kitsam ukse- ja aknaava. Väljasopistuva külgkorpuse fassaadiaknaava on samuti suletud. Rõhtne välisvooder on tervikuna sekundaarne (algselt oli püstvooder), nurga- ja avapiirdelauad algsest kitsamad. Välisuksed ja aknad on kõik sekundaarsed, aknad ei järgi originaalakende tihedat ruuduliigendust. Tagakülje ja kirdepoolse otsa sissepääsul on sekundaarne plekist konsoolvarikatus. Korstnaotsad on algsed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitati 1927-29.a. Ins. L. Johanson. Hoone allkorrusel paiknesid oote-, pagasi- ja posti- ning telefonsideruumid, ülakorrusel kaks korterit.</span>


source: A
code: 16763
name: Sindi raudteejaama pagasiruum
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorde kõrge püramiidkatusega hoone. Põhiplaanilt ruudukujuline, seinad kaetud püstlaudisega. Katusekate algne - tsementkivi, katuse tipus nooljas teravik. Seinad värvitud rootsi punaseks, nurgad, karniis ning uste raamistus valged. Kaks ust, neist kahepoolne uks paikneb maantee poolses küljes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1928.a.</span>


source: A
code: 16764
name: Sindi raudteejaama käimla
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne kõrge püramiidkatusega hoone. Põhiplaanilt ruudukujuline, seinad kaetud püstlaudisega. Katusekate kiviimitatsiooniga punane plekk. Katuse tipus ventilatsiooni korsten. Seinad värvitud rootsi punaseks, nurgad, karniis, akende ning uste raamistus valged.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1928.a.</span>


source: A
code: 16765
name: Elamu Sindis Paide mnt. 3
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Raudteelaste elamud olid kahe korteriga, milledest üks paiknes üleval ja teine all korrusel. Traditsionalistliku üldilmega hoone on sümmeetrilise põhiplaaniga, poolkelpkatusega, püstlaudvooderdusega, rõhutatud laiade aknapiirdelaudadega ning osa ansamblist kõrvalpaiknevate hoonete ja L. Johansoni projekteeritud jaamahoonega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1930. aastatel raudteelaste elamuks.</span>


source: A
code: 16766
name: Elamu kuur Sindis Paide mnt. 3
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge viilkatusega kuur, millel triiplaudis ning laastukatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1930.aastatel kõrval paikneva hoone tarbeks.</span>


source: A
code: 16767
name: Elamu Sindis Paide mnt. 5
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Raudteelaste elamud olid kahe korteriga, milledest üks paiknes üleval ja teine all korrusel. Traditsionalistliku üldilmega hoone on sümmeetrilise põhiplaaniga, poolkelpkatusega, püstlaudvooderdusega, rõhutatud laiade aknapiirdelaudadega ning osa ansamblist kõrvalpaiknevate hoonete ja L. Johansoni projekteeritud jaamahoonega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20.sajandi 30.aastatel raudteelaste elamuks.</span>


source: A
code: 16768
name: Elamu kuur Sindis Paide mnt. 5
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge viilkatusega kuur, millel horisontaalne laudis ning kalasaba-motiiviga kahepoosed uksed. Katusekatteks savikivi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1930.aastatel kõrval paikneva hoone tarbeks.</span>


source: A
code: 16770
name: Elamu kuur Sindis Paide mnt. 7
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrge viilkatusega kuur, millel triiplaudis ning laastukatus. Kuurile tehtud silikaattellistest juurdeehitus, millel kivikatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1930.aastatel kõrval paikneva hoone tarbeks.</span>


source: A
code: 16771
name: Elamu kelder Sindis Paide mnt. 7
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mätastega kaetud raudbetoonist kelder. Krohvitud esiseina ilmstab üleval kulgev karniis. Sissepääs jääb väiksesse nišši, kus on kolm eraldi püstlaudadest ust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1930.aastatel kõrval paikneva hoone tarbeks.</span>


source: A
code: 16772
name: Elamu Sindis Pikk t. 2
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1930. aastatel ehitatud rahvusromantilises stiilis maja on kaetud triiplaudisega. Katuskatteks on sindel. Hoone on viilkatusega, mille otsad on veidi kumerad. Aknad on 2-, 6-, 12-jaotuselised. Esifassaadi ilmestavad nurgasambad. Välisuks on sissepoole taanduv ning nurka hoiab vöötatud sammas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1930. aastatel. Tellijaks G. Sontag. Ehitusplaani on arhitekt allkirjastanud 1.juulil 1933.</span>


source: A
code: 16773
name: Elamu kõrvalhoone Sindis Pikk t. 2
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ehitatud algselt ka elamuks, mistõttu on see ehitatud vundamendiga ning sisse on ehitatud ahi. Aknad on 6-ruudulised ning maja ise triiplaudisega. Sindel katusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Projekt aastast 1933. Hoone ise valmis arvatavalt  ca 1935.</span>


source: A
code: 16774
name: Elamu Sindis Pärnu mnt. 11
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline, tüüpprojekti järgi valminud, viilkatusega kaetud, silikaattellistest fassaadiga elamu. Hoone paikneb maantee ääres esifassaadiga tänava poole. Avad paiknevad funktsionaalselt. Avatäited on puidust. Esifassaadi liigendab nurgapiilari ja balustraadiga tagasiaste, mille keskel paikneb suur ümaraken ning paremas servas esiuks. Esifassaadi teiseks dominandiks paremale jääva seinapinna keskel olev kolmese jaotusega horisontaalaken. Esifassaadi kohal on viilkatuses samasuguse aknaga ärkel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1950. aastatel.</span>


source: A
code: 16775
name: Sindi raekoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline, lakoonilise kujundusega funktsionalistlik hoone. Esindusfunktsiooni rõhutab skandinaavia eeskujudele viitav kõrge 4-tahuline torn.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1935-37, ins. J. Kinnunen. (Raie ütleb, et tegelik autor Ilmar Laas, kes olevat tol hetkel olnud verinoor ja ei tohtinud projektile ise alla kirjutada). Lisaks esimesel korrusel paiknevatele linnavalitsuse ruumidele (kantselei, saal jm.) oli hoones ka kuus 2-3-toalist korterit.</span>


source: A
code: 16776
name: Elamu Sindis Pärnu mnt. 13
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Puitelamu, kõrge viilkatuse ja katusekorrusega. Maja on eterniitkatusega, vahelduvad püst- ja rõhtlaudis, viilu osas laudise äär kaunistustega. Hoone lõunaküljel veranda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1932. aastal.</span>


source: A
code: 16777
name: Elamu Sindis Pärnu mnt. 15
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Puitelamu, kõrge viilkatuse ja katusekorrusega. Maja on valtsplekk-katusega, vahelduvad püst- ja rõhtlaudis, viilu osas laudise äär kaunistustega. Fassaadi ilmestavad akna- ja ukseraamistused. Hoonel 4-ruudulised aknad. Välisukse kohal plekist varikatus. Hoone lõunaküljel veranda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1932. aastal.</span>


source: A
code: 16778
name: Sindi õigeusu kirik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, traditsiooniliselt kolmeosaline, kesktelje suhtes sümmeetriline, kellatorniga ja apsiidiga tellishoone. 
Torne 4 - 4-tahuline, nelitisel ümar, telkkiivriga kellatorn + 2 sibulkiivriga torni + 1 väike telkkiivriga, apsiidil. Fassaad jaotunud eeskojaks, nelitiseks ja apsiidiks. Fassaadiviimistluses puhas punane dekooriga tellisladu ja valge krohv. Erinevalt teistest Pärnumaa AÕ kirikuhoonetest on kujundamisel kasutatud nn. vene baroki elemente, kusjuures dekoor on rikkalik.Interjööris ikonostaasi raamistus, ilus tisleritöö; seintel ja lagedel maalingud.Hallist kahhelkivist ahjud. 
(õigeusukirikute inventariseermine, 1986)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub Pärnu maakonnas, Sindi linnas, aadressiga Sindi, Pärnu mnt.16</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sindi Jumalailmumise apostliku õigeusu kirik valmis 1899. aastal ja selle ehitamist rahastasid Moskva kaupmees Roman Shön ja Sindi kalevivabriku ühisus. Kirik suleti 1962.a., sellest ajast kasutas Pärnu Endla teater seda rekvisiidilaona.</span>


source: A
code: 16779
name: Sindi õigeusu kiriku park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Liigirikkuselt on tegemist vaese pargiga. Kokku 22 taksonit, millest 4 on okaspuud. Nende 22 seas on 13 kodumaist ning 9 võõramaist puittaimetaksonit. Park on oluline Sindi linna haljastuse seisukohalt ja väärtuslik põlipuud poolest, samuti õigeusu kiriku ansambli osana. Pindala 3.4 ha. (Heldur Sander "Pärnu maakonna ja linna ning Sindli linna looduskaitsealuste parkide ja puiesteede ülevaade ning puittaimede nimestikud". Tallinn, 1997.a.)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sindi Jumalaema Uinumise apostliku õigeusu kirik valmis 1899. aastal. Arvatavasti samal ajal alustati ka pargi kujundamist, kuid peamine osa pargist on rajatud 1934-1950 aastal.</span>


source: A
code: 16780
name: Elamu Sindis Pärnu mnt. 17
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Puitelamu, laudvoodri ning valtsplekk katusega. Esifassaadi keskel eenduv väljaehitis. S-otsas veranda.  Välisuksed ja aknad algsed. Aknad 4- ja 6-ruudulised. Algselt kavandatud rikkalikum puitdekoor on jäänud teostamata. Katusekorruse osas on viiludel püstlaudis, üljäänud osas rõhtlaudis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1930-te algul. Katusekorruse plaani kinnitatud 1934.a.</span>


source: A
code: 16781
name: Elamu Sindis Pärnu mnt. 19
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Puitelamu, kaetud laudvoodriga. Esifassaadi keskel eenduv väljaehitis. Maja mõlemas otsas eeskojad sissepääsuga. Algselt sindelkatus. Välisuksed ja aknad algsed. Viimaste ülaosa jagatud väiksemateks ruutudeks. Fassaadi ilmestab akna- ja ukse raamistused. Soklipealne osa kaetud püstlaudisega, mille lõpetab vahekarniis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Projekt valminud 1933.a. Esimene omanik Aleksander Tamm</span>


source: A
code: 16782
name: Elamu Sindis Pärnu mnt. 21
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maja on rõhtpalkidest ning kaetud laudvoodriga, vahelduvad püst- ja rõhtlaudis. Mansardkorrus on püstpalgist, alusmüürid betoonist. Esifassaadil peauks ning mansardkorrusele lõikuv uuk, milles 3akent (4-jaotuselised nagu ka esimesel korrusel). Hoone S-küljel paikneb veranda. Verandal historitsistlike sugemetega aknad on algsed. Majal poolkelpkatus, katusekate tsingitud valtsplekk. Eeskoda hoone põhja küljel, kus on säilinud esinduslik välisuks, mida ilmestab ülevalt ümarkaarne raamistus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1930-tel aastatel. Projekt kinnitatud 1932.a.</span>


source: A
code: 16783
name: Elamu Sindis Pärnu mnt. 25
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Katusealuse korrusega 2-korruseline, murdkelpkatusega kaetud, krohvitud fassaadiga puidust hoone. Paikneb krundi sügavuses, esifassaadiga Pärnu maantee poole, tagafassaadiga kõrval asuva Kooli tänav 2 hoone tagafassaadi poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust, osaliselt vahetatud plastakende vastu. Fassaadid on tugevalt lihtsustatud. Hoone räästas jookseb lihtne karniis. Esifassaadi kohal on katuse tasapinnas nelja aknaga ärkel. Lõunapoolsel fassaadi keskmes on lihtsa vormiga tiibehitis, mis ühendab omavahel kaks tagafassaadidega teine teise poole olevat hoonet. Hoonet on nõukogude ajal põhjalikult remonditud. Sellest ajast pärineb ka fassaade kattev pitskrohv ning eterniidist katusekate. Pärnu maanteelt viib hoone fassaadile sissesõidutee.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi II poolel. Kooli tn poolne osa on olnud vabriku haigla, enne seda paiknes seal trahter. Pärnu mnt poolses osas paiknes apteek.</span>


source: A
code: 16784
name: Sindi tarvitajate ühisuse hoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1938.a. 13.jaanuaril lubas Majandusministeeriumi Tööstusosakond Sindi Tarvitajate Ühisusele ehitada ja sisseseada Sindi alevisse jahuveski, leiva- ning pagaritööstuse vastavalt esitatud plaanile (Sindi LV arhiiv). Hoone oli algselt L-kujulise põhiplaaniga, ühekorruseline, kõrge poolkelpkatusega. Hiljem on toimunud ümberehitusi. Algsed ümarkaarsed aknad asendati kandilistega, punane tellisfassaad krohviti jne. Hoone üle 50 m pikkune, esifassaad on paralleelne Pärnu mnt-ga, pöördudes siis 90-kraadise nurgaga põhja poole. N-tiiva karniis puidust. Põhjaküljel säilinud akna petikniššid on ümarkaarsed. Säilinud on karniis, osad sepisdetailid, korstnapitsid. Hoone poolkelpkatus oli algselt kaetud tsingitud valtsplekiga, nüüd on maja eterniitkattega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone plaan, mille alusel lubati maja ehitama hakata, pärineb aastast 1938. Algselt planeeriti hoonesse jahuveski, leiva- ja pagaritööstus. Hiljem asus seal postkontor ja Tarvitajate Ühisuse pood.</span>


source: A
code: 16785
name: Sindi kalevivabriku hoone 1
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone on W-kujulise põhiplaaniga, keskosas 5-, tiibadel 3-korruseline, tellisseintega, algselt puitvahelagedega, mida keskelt toetati tsehhe kaheks lööviks jaganud puitpostidega. Suurte ümberehituste käigus 20. sajandi vahetusel asendati enamik puitvahelagesid malmpostidele toetuvate raudtaladel tellisvõlvlagedega (osaliselt säilinud). 1903.a. ehitati peahoonele kõrge betoonist veetorn, 1904 valmis puuvillavabrik. Tehas töötas veejõul, milleks Pärnu jõele ehitati pais ja kanal. Algne pais hävis 1919.a suurve ajal ja taastati 1922.a. kapitaalsemana. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalevivabrik rajati 1833.a. kaupmees J. Chr. Wöhrmanni poolt. Tootmine algas 1834.a. Oli tollal suurim tehasekompleks Eestis. Aastl 1900 oli umbes 1200 töölist.</span>


source: A
code: 16786
name: Sindi kalevivabriku hoone 2
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone on W-kujulise põhiplaaniga, keskosas 5-, tiibadel 3-korruseline, tellisseintega, algselt puitvahelagedega, mida keskelt toetati tsehhe kaheks lööviks jaganud puitpostidega. Suurte ümberehituste käigus 20. sajandi vahetusel asendati enamik puitvahelagesid malmpostidele toetuvate raudtaladel tellisvõlvlagedega (osaliselt säilinud). 1903.a. ehitati peahoonele kõrge betoonist veetorn, 1904 valmis puuvillavabrik. Tehas töötas veejõul, milleks Pärnu jõele ehitati pais ja kanal. Algne pais hävis 1919.a suurve ajal ja taastati 1922.a. kapitaalsemana. (EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalevivabrik rajati 1833.a. kaupmees J. Chr. Wöhrmanni poolt. Tootmine algas 1834.a. Oli tollal suurim tehasekompleks Eestis. Aastal 1900 oli umbes 1200 töölist.</span>


source: A
code: 16788
name: Elamu Sindis Pärnu mnt. 51
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline, klassitsistlikus võtmes, viilkatuse ja horisontaallaudisega kaetud fassaadiga puidust hoone. Hoone paikneb krundi sügavuses esifassaadiga Pärnu maantee poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Sissekäigud hoonesse asuvad idapoolsel otsafassaadil. Tänavapoolse sümmeetrilise esifassaadi dominandiks on kompositsioon kahest viiluväljast, mille keskel on veneetsia akna motiiv. Hoone üldilmet mõjutavad rasked karniisid. Tagafassaad on lihtsam, ent sarnaselt esifassaadile liigendavad ka tagafassaadi viiluväljad ja keskse stiliseeritud risaliidi kohal olev kolmnurkfrontoon. Hoone põhilahendus sarnaneb sajakonna meetri kaugusele jääva Pärnu maantee 53 hoonele. Mõlema puhul võib aimata ülevenemaaliste tüüpprojektide stilistikast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud tõenäoliselt 19. sajandi keskel. Hoone algne funktsioon ei ole teada. Viimati olnud kasutusel korteritena.</span>


source: A
code: 16789
name: Elamu Sindis Pärnu mnt. 53
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline, klassitsistlikus võtmes, viilkatuse ja horisontaallaudisega kaetud fassaadiga puidust hoone. Hoone paikneb tee lähedal esifassaadiga Pärnu maantee poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt. Avatäited on puidust. Sissekäigud hoonesse asuvad idapoolsel otsafassaadil. Tänavapoolse sümmeetrilise esifassaadi dominandiks on kompositsioon kahest viiluväljast, mille keskel on veneetsia akna motiiv. Hoone üldilmet mõjutavad rasked karniisid. Tagafassaad on lihtsam, ent sarnaselt esifassaadile liigendavad ka tagafassaadi viiluväljad ja keskse stiliseeritud risaliidi kohal olev kolmnurkfrontoon. Hoone põhilahendus sarnaneb sajakonna meetri kaugusele jääva Pärnu maantee 51 hoonele. Mõlema puhul võib aimata ülevenemaaliste tüüpprojektide stilistikast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone tuntud „Harmonie” seltsimajana. Põhikehandilt sarnane Pärnu mnt 51 hoonele. Stilistiliselt selgelt klassitsismi-sugemetega hoone. Stilistikas võib tõmmata paralleele ülevenemaaliste tüüpprojektidega, samas ei ole otseselt neist ühegagi seostatav. Täna on selle koha peal välistelt parameetritelt küll sarnane hoone, mis on 100 %ne rekonstruktsioon aastast 2003.</span>


source: A
code: 16790
name: Elamu Sindis Pärnu mnt. 54
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohviga kaetud püstpalkhoone, betoonist vundamendi ning tsingitud valtsplekk-katusega. 2-korruseline eramu on dünaamilise mahulise liigendusega ning ratsionaalse põhiplaaniga.  Hoone on funktsionalistlikule arhitektuurile omaste detailidega - lamekatuse, lintakende, ümarnurgaga. Läänepoolses otsas asub veranda, II korruse rõdu piiratud laevareelingut meenutava rõdupiirdega. II korrusel paiknevas kohvikus säilinud esinduslik glasuuritud pottidest ahi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1936.a.</span>


source: A
code: 16791
name: Elamu Sindis Pärnu mnt. 55
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tuntud „Valge majana”, hiljem ka insener Pärna majana. Silmapaistvalt stiilipuhas neorenessanss puitarhitektuuri esindaja Eestis. Kuigi hoonel on taga sobimatu tiibehitis, on fassaad ja selle detailid, sh ka aknad,  peauks ja sisemised tiibuksed (mustrilised klaasid) silmapaistvat hästi säilinud. Maja kasutuses elamuna.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 19. sajandil neorenesanss stiilis, täpne ehitusaeg ja arhitekt pole teada.</span>


source: A
code: 16792
name: Elamu Sindis Pärnu mnt. 56
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Funktsionalistlik kahekordne puitelamu. Plekk-katusega, konstruktsioonid puidust, mis on kaetud rõhtlaudisega. Lakoonilise fassaadikäsitlusega, mida ilmestavad aknaraamistused ning lauduset erineva värviga nurgalaud. Tänavapoolne fassadi keskimine osa eenduv. Aknad kolmese ja kahese jaotusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1930-ndatel.</span>


source: A
code: 16795
name: Rullikuur Sindis Pärnu mnt. 63a
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on ehitatud ilmselt 20. sajandi esimesel kümnendil. Suhteliselt väike põletatud tellistest hoone on tagasihoidlike mõõtmetega tüüpiline historitsismisugemetega utilitaarne hoone. Fasaade ilmestavad segmentkaarsete avade, karniiside ja otsaviilude lihtne tellisdekoor. 
On huvitav hoonetüüp Sindi arhitektuuripärandi kontekstis ning tööstusarhitektuuri kontekstis.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sindi töölisasula rajas Pärnu jõe kaldale 1833.a. J.Chr.Wöhrmann. Antud hoone on ehitatud XIX-XX saj. vahetusel.</span>


source: A
code: 16796
name: Elamu Sindis Raudtee t. 2
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maja on rõhtpalkidest ning kaetud laudvoodriga. Mansardkorrus on püstpalgist, alusmüürid betoonist. Mansardkorrusele lõikub uuk, milles kaks akent, viilu sees väike ümarkaarne pööninguaken. Hoone N- ja S-küljel paiknevad verandad. Maja katus oli tõenäoliselt algselt teiste majadega sarnaselt tsingitud valtsplekist, nüüd eterniitkattega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1930.aastatel, mil seoses raudtee valmimisega ehitati rida hooneid Raudtee tänava piirkonda.</span>


source: A
code: 16797
name: Elamu Sindis Raudtee t. 4
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maja on rõhtpalkidest ning kaetud laudvoodriga. Mansardkorrus on püstpalgist, alusmüürid betoonist. Esifassaadil peauks ning mansardkorrusele lõikuv uuk, milles kaks akent (6-jaotuseline nagu ka esimesel korrusel). Hoone S-küljel paikneb veranda, lahtine palkon on hilisema remondi käigus ehitatud ka maja taha. Maja oli algselt kaetud tsingitud valtsplekiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1930.aastate I poolel, mil seoses raudtee valmimisega hoonestati tulevane Raudtee tänava piirkond.</span>


source: A
code: 16798
name: Elamu Sindis Raudtee t. 6
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maja on rõhtpalkidest ning kaetud laudvoodriga. Mansardkorrus on püstpalgist, alusmüürid betoonist. Esifassaadil I korruse tsoonis kaks eenduvat ärklit, mille aknad olid arvatavasti algselt 3- ja 6-jaotuselised. Mansardkorrusele lõikub uuk, milles kaks akent (algselt arvatavasti 6-jaotuselised). Hoone mõlemal küljel veranda (algselt tiheda ruudustikuga aknad). Maja katus tsingitud valtsplekist. Tagafasaadil eenduv trepikoda. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitusplaan pärineb 19. maist 1932. Kooskõlastus Sindi alevivalitsuselt kahe alumise korteri kasutuselvõtuks pärineb 21.juunist 1933, sama aasta oktoobris lubati kasutusele võtta ka ülemise korruse korterid.</span>


source: A
code: 16799
name: Elamu Sindis Raudtee t. 8
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maja on rõhtpalkidest ning kaetud laudvoodriga. Mansardkorrus on püstpalgist, alusmüürid arvatavasti betoonist. Esifassaadi peauks ning 3 algselt 6-jaotusega akent. Mansardkorrusele lõikuv uuk on võrreldes ehitusplaanil olvaga mõnevõrra kõrgem. Hoone S-küljel paikneb veranda. Katus on tsingitud valtsplekist. Hoone kavandil aknad luukidega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1930.aastatel, J. Tõnisbergi tellimusel.</span>


source: A
code: 16800
name: Elamu Sindis Raudtee t. 10
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maja on rõhtpalkidest ning kaetud laudvoodriga. Mansardkorrus on püstpalgist, alusmüürid betoonist. Esifassaadi keskel peauks.  Mansardkorrusele lõikub uuk, milles 9-jaotuseline aken. Algse ehitusplaani järgi uuk tervama nurgaline ning kumerate otstega. Aknad majal 9- 6- ja 3-jaotuselised. Hoone S-küljel paikneb veranda. Maja katus on tsingitud valtsplekist. Tagafasaadil trepikoda.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitusplaan pärineb aastast 1931. Maja valmis septembris 1932.</span>


source: A
code: 16801
name: Elamu Sindis Raudtee t. 12
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maja on rõhtpalkidest ning kaetud laudvoodriga. Mansardkorrus on püstpalgist, alusmüürid betoonist. Esifassaadil peauks ning mansardkorrusele lõikuv uuk, milles kaks akent (6-jaotuselised nagu ka esimesel korrusel). Hoone S-küljel paikneb veranda, millele oli projektis ettenähtud ka välisuks. Maja katus tsingitud valtsplekist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitusplaan on valminud 30. mail 1931 ning selle tellijaks oli A. Tarlap. Sindi Linnavalitsus andis hoonele kasutusloa välja 6. septembril 1932.a.</span>


source: A
code: 16802
name: Elamu Sindis Raudtee t. 14
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maja on rõhtpalkidest ning kaetud laudvoodriga. Mansardkorrus on püstpalgist, alusmüürid betoonist. Esifassaadil oli algselt peauks, mis soveti perioodil tehtud remondi käigus asendati aknaga. Mansardkorrusele lõikub uuk, milles kaks akent (4-jaotuselised nagu ka esimesel korrusel). Pööningul samuti madal akendega väike uuk. Hoone S-küljel paikneb veranda. Maja katus oli algselt valtsitud plekist. Tagafasaadil 2 sissekäiku, välisuks ka verandal. Veranda W-poolsel küljel olid algselt samuti aknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud ca 1930. aastatel, mil seoses raudtee valmimisega ehitati rida maju raudtee äärde.</span>


source: A
code: 16803
name: Elamu Sindis Raudtee t. 15
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohviga kaetud püstpalkhoone, betoonist vundamendi ning tsingitud valtsplekk-katusega. 2-korruseline eramu on dünaamilise mahulise liigendusega ning ratsionaalse põhiplaaniga. Hoone projekteeriti kahe korteriga, kumbki neist nelja toa, köögi ja muude kõrvalruumidega.
Hoone on funktsionalistlikule arhitektuurile omaste detailidega - 
lamekatuse, lintakende, ümarnurgaga.  
Algne laevareelingut meenutav rõdupiire on asendatud lippidest puitpiirdega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone projekti autor: A. Laurfeldt. Tellijaks Julius Heidemann. Projekt valmis 10. septembril 1934.a.</span>


source: A
code: 16804
name: Elamu Sindis Raudtee t. 16
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline, viilkatusega, krohvitud fassaadiga puidust elamu. Hoone paikneb piki tänava telge esifassaadiga Raudtee tänava poole. Avad paiknevad sümmeetriliselt, kahel pool peasissekäiku. Avatäited on plastikust. Hoone on ümberehitatud ning kaotanud oma algse ilme.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1930. aastatel, kui seoses raudtee valmimisega ehitati raudtee äärde rida maju.</span>


source: A
code: 16805
name: Elamu Sindis Raudtee t. 18
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maja on rõhtpalkidest ning kaetud laudvoodriga. Mansardkorrus on püstpalgist, alusmüürid betoonist. Esifassaadil peauks ning mansardkorrusele lõikuv uuk, milles kaks akent (6-jaotuseline nagu ka esimesel korrusel). Hoone S-küljel paikneb veranda. Maja katus tsingitud valtsplekist. 
N-küljel tuulekoja uks asendatud aknaga (plastikraamides).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone on ehitatud 1930.aastate I poolel.</span>


source: A
code: 16806
name: Kauplus-elamu Sindis Raudtee t. 20
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hoone on kahekorruseline, millele lisanduvad ruumid mansardkorrusel. Maja on ehitatud silikaattellistest ning katus on kaetud savikivist katusekividega. Hoones välisilmes kasutatud funktsionalismile omaseid jooni.
Säilinud on omaaegne kaupluse kiviparkett (malelaua motiiv).  </span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Hoone asub Sindis, Raudtee ja Jaama tänava nurgal, esifassaadiga Raudtee tänavale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sindi Tarvitajate Ühisuse äri- ja eluhoone projektile anti ehitusluba novembris 1935 (ehituskrunt nr. 99, kvartal nr. 12).</span>


source: A
code: 16807
name: Sindi vabriku meistri elamu, Wöhrmanni pst. 2
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt oli kelpkatusega puidust püstvoodriga ühekorruselises hoones neli 1-2 toa ja köögiga korterit. Hoone hiljem osaliselt ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sindi töölisasula rajas Pärnu jõe kaldale 1833 kaupmees J. Chr. Wöhrmann. Töölisasula rajati manufaktuuri kõrvale. Majad paiknesid algselt kolmes reas ja neid oli kokku 33. Hooned olid kelpkatusega, ühekorruselised. Säilinud on neist jõepoolne rida, mida omal ajal on nimetatud altmajadeks, kitsekülaks ja lillekülaks.</span>


source: A
code: 16808
name: Sindi vabriku meistri elamu, Wöhrmanni pst. 4
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt oli kelpkatusega puidust püstvoodriga ühekorruselises hoones neli 1-2 toa ja köögiga korterit. Hoone hiljem osaliselt ümberehitatud. Algse lahenduse järgi on hoone olnud arvatavsti Sindile tüüpiline meistri elamu. Hiljem listatud kõrge viilkatus, uuk ning hoovipoolne väljaehitis. Alusmüürid betoonist. Mansardkorrusele lõikub uuk, milles kaks akent. Uuk kaetud püstlaudisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sindi töölisasula rajas Pärnu jõe kaldale 1833 kaupmees J- Chr. Wöhrmann. Töölisasula rajati manufaktuuri kõrvale. Majad paiknesid kolmes reas ja neid oli kokku 33. Hooned olid ühekorruselised. Säilinud on neist jõepoolne rida, mida omal ajal on nimetatud altmajadeks, kitsekülaks ja lillekülaks.</span>


source: A
code: 16809
name: Sindi vabriku meistri elamu, Wöhrmanni pst. 6
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algse lahenduse järgi on hoone olnud arvatavsti Sindile tüüpiline meistri elamu, ühekordne ja kelpkatusega. Hiljem listatud kõrge viilkatus, uuk ning hoovipoolne väljaehitis.  Alusmüürid betoonist. Mansardkorrusele lõikub uuk, milles kaks akent. Uuk kaetud püstlaudisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sindi töölisasula rajas Pärnu jõe kaldale 1833 kaupmees J. Chr. Wöhrmann. Töölisasula rajati manufaktuuri kõrvale. Majad paiknesid kolmes reas ja neid oli kokku 33. Hooned olid kelpkatusega, ühekorruselised. Säilinud on neist jõepoolne rida, mida omal ajal on nimetatud altmajadeks, kitsekülaks ja lillekülaks.</span>


source: A
code: 16810
name: Sindi vabriku meistri elamu, Wöhrmanni pst. 8
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt oli kelpkatusega puidust püstvoodriga ühekorruselises hoones neli 1-2 toa ja köögiga korterit. Hoone hiljem osaliselt ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sindi töölisasula rajas Pärnu jõe kaldale 1833 kaupmees J- Chr. Wöhrmann. Töölisasula rajati manufaktuuri kõrvale. Majad paiknesid kolmes reas ja neid oli kokku 33. Hooned olid kelpkatusega, ühekorruselised. Säilinud on neist jõepoolne rida, mida omal ajal on nimetatud altmajadeks, kitsekülaks ja lillekülaks.</span>


source: A
code: 16811
name: Sindi vabriku meistri elamu, Wöhrmanni pst. 10
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt oli kelpkatusega puidust püstvoodriga ühekorruselises hoones neli 1-2 toa ja köögiga korterit. Hoone hiljem osaliselt ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sindi töölisasula rajas Pärnu jõe kaldale 1833 kaupmees J. Chr. Wöhrmann. Töölisasula rajati manufaktuuri kõrvale. Majad paiknesid kolmes reas ja neid oli kokku 33. Hooned olid kelpkatusega, ühekorruselised. Säilinud on neist jõepoolne rida, mida omal ajal on nimetatud altmajadeks, kitsekülaks ja lillekülaks.</span>


source: A
code: 16814
name: Sindi vabriku meistri elamu, Wöhrmanni pst. 18
type: Elamu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt oli arvatavsti kelpkatusega puidust püstvoodriga ühekorruselises hoones neli 1-2 toa ja köögiga korterit. Hoone hiljem osaliselt ümberehitatud. Lisatud veranda, rõhtlaudis ning viilkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sindi töölisasula rajas Pärnu jõe kaldale 1833 kaupmees J. Chr. Wöhrmann. Töölisasula rajati manufaktuuri kõrvale. Majad paiknesid kolmes reas ja neid oli kokku 33. Hooned olid kelpkatusega, ühekorruselised. Säilinud on neist jõepoolne rida, mida omal ajal on nimetatud altmajadeks, kitsekülaks ja lillekülaks.</span>


source: A
code: 16815
name: Surju raudteejaama peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asümmeetrilise põhiplaaniga ühe-kahekorruseline viilkatusega hoone. 

Põhiplaani liigendab fassaadirisaliit kahekorruselise korpuse madalama tiivaga külgnevas sektoris. Horisontaallaudisega kaetud fassaade ilmestavad nurgalauad ja avatäidete piirded, avasillustel puitpitsiga ehissirmid. Rõhtliistuga eraldatud viiluvälju katab püstvooder. Viile kaunistavad rippvardaga ehispennid, väljaulatuvad sarika- ja pärliniotsad on dekoratiivselt tahutud. Katuseräästad on ääristatud puitpitsiga, kahekorruselise korpuse esimese ja tagumise viilu tipus troonib nikerdatud puitvarras. Sissepääsudel valgmikud. Ühekorruselisel tiival on algsed kuue ruuduga aknad, kõrgemal korpusel hilisemad vähema ruudujaotusega.
Esiküljele on kinnitatud emailitud plekktahvel kirjaga "Surju", hüüumärgiga plekktahvel ja kaks prožektorit.
Trepikojal on algne faasitud taladega, laudvoodriga lagi, puittrepil treitud pulkadega piire. Trepikojaga külgnevate ruumide sissepääsudest enamikul on algsed tahveluksed. Teise korruse elukorteri siseviimistlus on sekundaarne.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1896.a. Ühekorruselist tiiba pikendati 1926. aastal kolme akna jagu ja lisati loodeotsa eeskojaga sissepääs, järgides täpselt hoone esialgseid kujunduspõhimõtteid. Tollal omandatud välisilme on säilinud autentsel kujul.</span>


source: A
code: 16816
name: Tahkuranna õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tahkuranna Jumalaema Uinumise kirik. Historitsistlik, ladinaristikujulise põhiplaaniga kolmeosalise ülesehitusega puhta tellislao ja tellisdekooriga hoone. Torne 2, 4-tahulisel alusel 8-tahuline  telkkiivriga kellatorn ja sibulkiivriga  keskne torn. Plaanilahendus traditsiooniline, kellatorniga ja apsiidiga. Ikonostaas lihtne, historitsistlik.Interjööris(apsiidil, kuplil,kaartel) mitmed maalingud.
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Tahkuranna Jumalaema Uinumise kirik asub Pärnu maakonnas, Tahkuranna vallas, Metsaküla külas; Pärnu-Ikla manteest umbes 2 km vasakul, mererannas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1872 arh. G.I. Karpov(projekt MA arhiivis).</span>


source: A
code: 16817
name: Uulu mõisa kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Uulu mõisa kirik on madalal soklil kõrge, maakividest laotud hoone. Hoone läänefassaadi nurgad on kvaaderdatud paekiviga, paest raamistus on ka teravkaarsetel kõrgetel akendel.Hoone idaosas kvaadrid puuduvad.Müüritise vuugid on täidetud erivärvilise graniidi kildudega.Hilisemad juurdeehitused on lisatud hoone kumbagi otsa, idapoolsesse 1,5 koruseline elamu, lääneossa avar esik selle kohal asuva rõduruumiga. Akende teravkaarne osa on laudadega suletud, alumistes osades on 8-jaotusega puitraamid.Hoonesse pääseb läbi elamu esiku. Katusekate kirikuosas eterniit, elamu osas valtsplekk, värvitud punaseks. Juurdeehitused on värvitud rootsipunaseks, piirlauad valgeks.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Tahkuranna vallas, Uulu külas; Pärnu-Ikla maanteest 0,5 km kaugusel läänes,arvates Uulu keskasulast.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud Uulu mõisniku Reinhold Stael v. Holsteini poolt mõisa-ja mõisarahva kirikuks 19.saj. teisel poolel.Nõukogude ajal kirik rüüstati ja võeti kasutusele võimlana.Praeguseks on hoone kogudusele tagastatud kuid kirikuna seda ei kasutata.Täpsemad andmed puuduvad.</span>


source: A
code: 16818
name: Uulu mõisa Stael von Holsteinide hauakamber
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hauakamber kujutab endast võlvitud keldrit mis esmapilgul on hoovi tasapinnas märkamatu, seda reedab vaid umbes 40 cm kõrgune künkake võlvi lael. Kõrge, umbes 2,5m kamber on kaetud paekividest silindervõlviga ja jaotatud kahte ossa-esimene, uksepoolne umbes 1,5m pikkune osa on tagumisest kambriosast eraldatud kiviseina ja rauduksega.Uks jääb läänepoolsesse külge, vastu jäärakut ja oli markeeritud kahe, umbes 1 m kõrguse  neljakandilise ristlõikega graniitpostiga.Hauakamber on rüüstatud, osalt täidetud mullaga. Vaheuks oli hingedelt maas ja kaardu painutatud.(kirjeldus on koostatud mälu järgi, umbes 5 aastat tagasi pääses veel kambrisse).Praegu on pääs hauakambrisse suletud, graniitpostid on pandud püsti, kuid laiema vahega, kui kunagi varem(Varem olid need vahetult ukse kõrval, nüüd markeerivad hauakambri laiust).2004.aasta vaatlusel on tekkinud väike varing vahetult hauakambrist idas, mille tõttu on paljandunud nurgake paekivist võlvi.Seega võib jutt käigust osutuda mingil määral tõeseks.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis, Stael v. Holsteinide hauakamber, asub Pärnu maakonnas, Tahkuranna vallas, Uulu külas; Uulu kirikust umbes 20 m läänes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Stael v. Holsteinide suure suguvõsa omapärase isiku, Reinhold Stael v.Holsteini, "raudparuni", 19.saj. lõpuaastail ehitatud hauakamber.Rahvapärimuse järgi olevat sellesse maetud vaid üks isik, laulatusel surnud mõisaproua. Teine legend pajatab maaalusest käigust hauakambrist peahoonesse (ca 0,5 km).Kamber on rüüstatud.</span>


source: A
code: 16819
name: Tori pastoraadi peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik, ühekordne rõhtlaudvooderdusega puithoone, kaetud lameda kelpkatusega, millel on tugevalt eenduv lihtsa profileeringuga laudkarniis. Akende asetus sümmeetriline, hoone keskteljel asuva peaukse ees on väike, ühepoolse kaldega katustatud klaasitud eeskoda. Hoone peauks on historitsistlikus stiilis tugevalt liigendatud tahveldisega ja profileeritud liistudega. Lukuplaadid on varaklassitsistlikud, vaasimotiividega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi keskpaigas, hiljem rekonstrueeritud.</span>


source: A
code: 16820
name: Taali mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Puhta pae- ja tellislaoga algselt mitmeosaline hoone. Keskosa oli kahekorruseline ja tiibehitised ühekorruselised. Põhjapoolsel küljel on säilinud neljakorruseline  ja -nurkne torn. Lõunatiib mahutas kaarakendega saali ja veranda-talveaia. Tänaseks on lõunatiib ja hoone keskosa lammutatud.
Hoonel on neorenesass ja neogooti stiilide mõjutusi. Renessansile viitasid saali lõunatiiva saali kaaraknad ja kaarvadega altaan (katusealune) peasissekäigu ees. Gooti stiilist olid inspireeritud ristlillikuga ehisfiaalid, mis kaunistasid torni ja kahekorruselise keskosa nurki (tänaseks hävinud) ning aknaruutude ehisraamistikud.
Hoone on kõrge soklikorrusega. Soklikorrus on hoone esiküljel akendega maapinnal, tagaküljel aga moodustab iseseisva alakorruse. Kaetud lameda plekk-kattega kelpkatusega, mis ühel otsafassaadil ehitatud viilkatuseks. Peasissepääsu katusealuse küljed on lahtised, igal küljel 2 kõrge kaarega arkaadi. Kaarte kannad toetuvad kõrgetele neljatahulistele piilaritele, millel profileeritud karniis. Kaare alt laskub kõrge kivitrepp esiväljakule.  Nurgatorni kolmanda korruse aknad on ümarad, ääristatud astmelise äärisega, kõrge kaartega petikutega. Kogu kolmas korrus on laotud punastest tellistest ja eendub kergelt alakorrusete kohal lõpetatud laia eenuva karniisiga, mida toetuvad astmelised telliskonsoolid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vanimad viited mõisa olemasolust (Hof Paist) pärinevad u 1500.a. 23.07.1619 andis Rootsi kuningas Gustav II Adolf mõisa Pärnu kaupmees Hans Staelile. Seda sündmust on peetud Staël von Holsteinide aadliperekonna omandus alguseks Taali mõisas, mis kestis kuni 1919.a riigistamiseni. Sealt tulenevad ka nii mõisa eesti- kui ka saksakeelsed nimed. Mõisa viimane omanik oli Wilhelm Iwan Baron Staël von Holstein.
Oma praegusesse asukohta toodi mõisakeskus arvatavasti Rootsi aja algul 1620.-1630.aa.
Historitsistlik puhta pae- ja tellisaloga esinduslik peahoone kerkis 1851-1852.
1934.a lammutati Kaitseliidu poolt peahoone keskosa ja vasaktiib Tallinna peastaabi hoone ehituse tarbeks.
Nõukogude perioodil asusid hoones katsejaam, majandi osakonnakeskus, õppekombinaat. Kaasajal eraomanduses.</span>


source: A
code: 16821
name: Taali mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur (14ha) vabakujunduslik park on mitmeosaline. Jõe kaldanõlval paikneva peahoone ette jääb suurte võimsate põlispuudega avar ja pikk esiväljak. Väljak piiratud teega. Tornist avaneb pikivaade jõele. Teise osamoodustab 5,9ha pargimetsailmeline ala, väljaku paremal küljel. Põlistammed on enamuses looduslikku päritolu, nende vahel looklesid teerajad. Park järkub kitsa loodusliku puistuna ja aasadena piki jõe orgu. Omaette väikese kuid eaka pargiosa moodustab valitsejamaja juures asuv park, eakate tammede ja nulgudega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud 19.s. lõpul. Looduslikku päritolu tammede vanus võib olla ~300a.</span>


source: A
code: 16822
name: Taali mõisa valitsejamaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Üsna suur ühekordne mõnede lakatubadega puithoone, mis kaetud seintest kõrgema poolkelpkatusega. Seinad olid vooderdatud vundamendilt kuni aknalaudade jooneni rõhtvoodriga, kõrgemal vahekarniisilt püstlaudisega. Aknad ümberehitatud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vaatamata hilisematele ümberehitustele on hoone ehitatud arvatavalt 19 s. I poolel.</span>


source: A
code: 16823
name: Taali mõisa tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvimata paekivihoone, kaetud seintest kõrgema poolkelpkatusega, kateks algselt laast, räästad kitsad, üleulatuvad. Pealt ümarkaarsed uksed kalasabalaudisega.  Poolviilus ääristavad lakaakent väiksed segmentaknad. Hiljem katus kaetud eterniidiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poole alguses.</span>


source: A
code: 16824
name: Taali mõisa kaev
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Neljakandiline, ristpalk puitraketisega võllkaev. Pealt kaetud kaanega, milles neljakandiline veevõtuava. Veevõtuks kahe posti vahele kinnitatud vändaga puuvõll, millel kett.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa kohta on esimesi teateid 16. sajandi algusest. Alates 17. sajandist kuni võõrandamiseni kuulus mõis Stael von Holsteinide suguvõsale. Suurejooneline peahoone valmis 1852. aastal.  Mõisa kaev asub 19. sajandi teise poole alguses ehitatud talli juures ning on rajatud tõenäoliselt 20. sajandil.    Mõisa ajaloolised saksakeelsed nimetused on Paixt ja Staelenhof.</span>


source: A
code: 16825
name: Taali mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt ait-kuivati on pikk, kaheosaline krohvimata maakiviehitis, millest kuivatiosa ulatuslikult rekonstrueeritud. Aida pool on säilitanud oma algse ilme. See on viilkatusega kaetud maakivihoone, mille viilul kitsas astmeline viilukarniis. Avade küljed ja kaaristu ning nurgad laotud tellistest. Viimased hambuvate plokkidena. Hoone all on kelder. Esifassaadi keskel on 5 arkaadiga kaasristuga ulealune. Kõrged kaared toetuvad massiivseele neljatahulistele kitsa talumivööga piilaritele. Avad pealt kergelt ümarkaarsed. Viilus kahel pool lakaust segmentaknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 16826
name: Taali mõisa laut
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur pikk maakivihoone, osaliselt krohvitud. Kaetud viilkatusega. Kaasajal ulatuslikult rekonstrueeritud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II poolel.</span>


source: A
code: 16827
name: Taali mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt krohvimata maa- ja telliskivihoone, millel eluruumid puidust juurde- ja pealisehitusena. Kaetud kelpkatusega, millel lai ja eenduv profileeritud krohvikarniis. Hoone otsafassaad on lahendatud lahtise kaaristuna, külgedel 1 ja otsas 3 ava. Kõrged kaared toetuvad neljatahulistele, laiade talumivöödega sammastele või poolsammastele. Osa avasid on kaasajal akendeks kinniehitatud. Hoone hiljem krohvitud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone võib pärineda 19.s. keskelt, puitosa sajandi lõpust.</span>


source: A
code: 16828
name: Taali mõisa moonakatemaja
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Madal krohvimata tellishoone, kaetud  lameda viilkatusega (eterniit). Külgfassaadidel on kitsas astmeline räästakarniis. Hoone avad omavad kitsa, murtud frontooni. Keskteljel paikneva peaukse ees on ülal segmentvalgmik. Ust ääristavad lamedad, laiad liseenid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. lõpul.</span>


source: A
code: 16829
name: Tori mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tagasihoidlik ühekorruseline, väljaehitatud katusekorrusega puitehitis, mille barokset keskosa katab kõrgem laastudest täiskelp-, 19. sajandil lisatud tiibu aga madalam poolkelpkatus.  Seinad püstlaudvoodriga.  Pea ruudukujulised aknad raamistatud laiade piirdelaudadega. Säilinud mantelkorsten, oinassarv-hingedega uksi jns.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esmamainitud 1525. Poola võimuperioodist alates kroonumõis. 1826-29 antud Liivimaaa Rüütelkonnale rendile  meriinolammaste ja tõuveiste pidamiseks.  1856 tegutsenud hobusekasvatusena. 1930. aastal muudeti mõis hobusekasvatusele spetsialiseerunud riigimõisaks.
Peahoone  barokne  keskosa on ehitatud 1738.   
19. sajandil lisati  juurdeehitused.</span>


source: A
code: 16830
name: Tori mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik väike maakiviehitis, kaetud viilkatusega. Avade ümbrused markeeritud punasest tellisest dekoratiivraamistusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s III v.</span>


source: A
code: 16831
name: Tori mõisa tallikompleksi piirdemüür väravaehitisega
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tallide siseõue ühe piide moodustab maakividest  ~2m müür mille keskel uhke, historitsistliku kujundusega, lai  3 osaline väravaehitus. Värava keskosa on veidi eenduv, laia kõrge võiduväravaga, viimast katab lame kaar. Külgmised jalgväravaosad on madalamad. Väravate kohal on sõõrpetikud.  Väravamüüri eendatud ülaserv toetub kaarfriisile ning on kreneleeritud. Sillused, petikud kreneleering, avade ääred ja nurgad on markeeritud punase tellisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1856.</span>


source: A
code: 16832
name: Tori mõisa tallihoone nr 1
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tõllakuur. Pikk massiivne krohvimata tellistest hoone, kõrge sokliosa ja otsaseinad maakividest. Mõlemal otsafassaadil segmentaken. Kaetud  viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Alates Poola võimuperioodist 17.saj algul peeti Tori mõisas tõuveiseid ning 1820-ndate II poolel renditi mõis Liivimaa rüütelkonnale meriinolammaste ja tõuveiste pidamiseks. 1854. aastal sai peasuunaks hobusekasvatus ning 1930. aastal muudeti mõis hobusekasvatusele spetsialiseerunud riigimõisaks.
Tallid ehitatud 1859-62.
</span>


source: A
code: 16833
name: Tori mõisa tallihoone nr 2
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Täkutall. Historitsistlik, pikk massiivne krohvimata maakivi- telliste segatehnikas hoone. Kividevaheline krohv dekoreeritud kivikildudega. Otsaseinte viilualune on puidust, vertikaallaudisega, lakaluukidega. Kaetud  viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1859-62.</span>


source: A
code: 16834
name: Tori mõisa tallihoone nr 3
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Töötall. Historitsistlik, pikk massiivne krohvimata maakivi-telliste segatehnikas hoone. Kividevaheline krohv dekoreeritud kivikildudega. Otsaseinte viilualune on puidust, vertikaallaudisega, lakaluukidega. Kaetud viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1859-62.</span>


source: A
code: 16835
name: Tori mõisa tallihoone nr 4
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Hobusekliinik. Pikk massiivne krohvimata tellistest hoone, kõrge sokliosa ja otsaseinad maakividest. Mõlemal otsafassaadil segmentaken. Kaetud viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1859-62.</span>


source: A
code: 16836
name: Tori mõisa tallihoone nr 5
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Märatall. Historitsistlik, pikk massiivne krohvimata maakivi- telliste segatehnikas hoone. Kividevaheline krohv dekoreeritud kivikildudega. Otsaseinte viilualune on puidust, vertikaallaudisega, lakaluukidega. Kaetud viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1859-62.</span>


source: A
code: 16837
name: Tori mõisa tallihoone nr 6
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Turbakuur. Historitsistlik, pikk massiivne krohvimata maakivi- telliste segatehnikas hoone. Kividevaheline krohv dekoreeritud kivikildudega. Otsaseinte viilualune on puidust, vertikaallaudisega, lakaluukidega. Kaetud viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1859-62.</span>


source: A
code: 16838
name: Tori mõisa viljaait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur ristnurkadega rõhtpalkhoone, kaetud kõrge, üleulatuvate räästastega  sindelkelpkatusega. Hoone keskosa on laialt taandatud ulualuseks. Meenutab üldilmelt taluarhitektuuri.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1814.</span>


source: A
code: 16839
name: Tori mõisa uus sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik ühekordne ärklitubadega maakividest hoone. Kaetud piibrisaba tüüpi katusekividest viilkatusega, millesse lõikub hilisem krohvitud tellistest viiluga uuk. Akna- ja ukseavad ümbritsetud valgeks krohvitud ehisraamiga, hoone nurkades hambuline  valgeks krohvitud rustika.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 16840
name: Tori mõisa kõrts
type: ehitismälestis
alt_id: 426
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlikus stiilis kõrts on ehitatud 1845. Hoone kõrtsiruumide osa on ehitatud tellistest, tallid raudkividest. Poolkelpkatus on  kaetud eterniidiga (esialgselt kõrtsil sindel-, tallidel kivikatus). Seinte kõrgus peaaegu võrdne katuse kõrgusega. Fassaadi ilmestavad monumentaalsed sambad. Aknapealsed kaunistatud laiade lukukividega, akende ja uste piirded on krohvitud ja valgendatud. Kvaadritena tellistest laotud väravate ääristused ja hoone nurgad on krohvimata. Maakivide vuugid täidetud dekoratiivselt kivikildudega. Väravaavad on sillatud madalate kaartega, neile sekundeerivad otsaviiludel akende ümarkaared. Mantekorsten-köök on säilinud osaliselt. Ruumide planeering on traditsiooniline, eripäraks vaid talupoegade kõrtsitoa ulatumine läbi terve hoone.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitati 1845.a. mõisavalitseja Detlof v. Baranfoffi initsiatiivil. Ehitusdaatumiga lukukivi müüriti kõrtsiuksele. Teine daatumkivi - 1925 - tähistab sisemist ümberehitust hobupostijaama tarvis.</span>


source: A
code: 16841
name: Tori mõisa viinakelder
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur krohvitud kivihoone, kõrgel künkal.  Kaetud kõrge eterniitkatendiga viilkatusega. Avad väikse ja lihtsad. Sissepääs alumisele keldri korrusele esifassaadi keskelt, puidust ukse ja maakivist põskedega eeskojast, mis samuti kaetud viilkatusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 19.s. I poolel.</span>


source: A
code: 16842
name: Tori mõisa viinaköök
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt väike krohvimata maakivihoone. Kaetud poolkelpkatusega,  katusekorrus väljaehitatud hiljem. Fassaadi nurgad ja avad on markeeritud heledate krohvikantidega. Puidust eeskoda ja 2-korruselised külgehitised kummalgi pool otsas on samuti hilisemad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1835.a., hiljem kohandatud tisleritöökojaks.</span>


source: A
code: 16843
name: Tori mõisa vana sepikoda
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Endine sepikoda on ümberehitatud eramuks.  Väike  on ühekorruseline väljaehitatud katusekorrusega ristpalkhoone, kaetud  poolkelpkatusega . Põhiplaanilt L- kujuline, juurdehitus on viilkatusega.  Avad laiade piirdelaudadega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. Elamuks ümberehitatud ja juurdeehitus lisatud 20.s. I p.</span>


source: A
code: 16844
name: Tori mõisa rehi
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk 2/3 osas ristpalkhoone, millele hilisema, väiksema juurdeehitusena lisatud pooles ulatuses palkidest , pooles ulatuses punasest tellisest tulpadega  ja nende vahel maakivisest seintega majandushoone. Avad väiksed eri suuruse- ja kujuga. Hoonet katab puitosas kõrge viilkatus, juurdeehituse osas kelpkatus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1844.</span>


source: A
code: 16845
name: Tori mõisa küün
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike historitsistlik hoone, millel on maakividest ja tellistest laotud tugipostid ning seinad ehitatud puidust. Kaetud kelpkatusega. Fassaad sümmeetriline.  Hoone keskteljel punaste tellistega markeeritud pealt kergelt ümarkaarse keskvärava kõrval on kummalgi pool olnud üks suur katuseräästani ulatuv, kahe poolega suur sissepääsuvärav.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1885-86.</span>


source: A
code: 16846
name: Tori kirik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algne ilme klassitsistlik, praegune üldilme historitsitlik. Põhiplaan koosnes pikihoonest ja koorist, mille vaheline sein on kinniehitatud. Seinad maakividest, aknad raamistatud punaste tellistega, mis vahelduvad lamedate liseenidega. Kõrgesse roosaknaga W-torni oli paigutatud 1749 Lübeckist tellitud kell. Seest kirikuruum valgeks krohvitud, võlvimata, W-seinas oreliväär.(EA)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1852-54 vana kiriku asemele (ehitusmeister Passlack Viljandist)
1882-83 kavandas Riia arh. Sievers koori ja pikihoone vahele ristlöövi, aknad ehit. teravkaarseiks. 
Kirik põles 1944. (EA)
1989 ast algas taastamine, mil raiuti maha müüride vahel kasvavad puud.
1994 a-st korrapärased jumalateenistused kui paigaldati katus ja veskikividest altar.
1996 ehitati käärkamber.</span>


source: A
code: 16847
name: Tori kalmistu väravaehitis
type: Kalmistu
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Uhke neogooti, punasest tellisest ehisviiluga väravaehitis. Väravapostid kaunistatud orvniššidega ka vahekarniisiga, kaetud püramiidkatusegal õpetuseks krutsufiks.  Ka teravkaarne ehisviil orvade ja karniisidega valgete krohvipindadega kaunistatud. Suurest sepisväravatega peaväravast kahele poole jäävad veidi taanduvalt  madalamad jälgväravapostid, mis samuti pealt kaetud püramiidkatusega . Postid valgete krohvitud orvniššidega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 16848
name: Tori uus vallamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, ühekorruseline, puhasvuuktellistest hoone. Telgsümmeetrilise fassaadi keskrisaliit on kahekordne ja külgrisaliidid ühekordsed, lõpevad kolmnurkfrontooniga. Keskrisaliidi ees ühekordne väljaehitis, mille peal on rõdu. Hoone kaetud viilkatusega. Hoone välisseinad on historitsismile iseloomulikult dekoreeritud - aknad pealt ümarkaarsed, rikkalikud vahekarniisid, avade markeeringud. Ruumilahendus säilinud küllaltki ümberehitamata kujul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 20. saj. alguses; kuni II maailmasõjani kasutusel vallamajana, seejärel haigla ja vanadekoduna. Taastavalt ümber ehitatud vallamajaks 2003. aastal, mille käigus rekonstrueeriti ka maja jõepoolne veranda.</span>


source: A
code: 16849
name: Tori vallamaja arestikamber
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, väike punasest tellisest krohvimata hoone. Kaetud poolkelpkatusega. Sissepääs fassaadi vasakult küljelt väikse eeskoja kaudu. Fassaadid kaunistatud historitsismile omaselt rohkete orvade ja dekoratiivkarniisidega . Avad markeeritud laiade valgete krohviraamistustega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. II p.</span>


source: A
code: 16850
name: Tori vana vallamaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrgel maakivisoklil, 1-korruseline, punasest tellises krohvimata eterniit katendiga poolkelpkatusega kivimaja. Räästa all lai katusekarniis. Avade ümbrused valge krohviraamistusega. Puidust juurdeehitused hilisemad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.saj.</span>


source: A
code: 16851
name: Pootsi-Kõpu õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik tüüpprojekt. Traditsiooniline, kreekaristikujulise põhiplaaniga, neljakupliline maakivihoone. Kesktelje suhtes sümmeetriline. Torne 4 - kõik 8-tahulised, kuppel + sibulkiivriga. Fassaadid liigendamata, puhasladu, tornid krohvitud, ümar- ja poolümarakendega ning framuugiga tiibuksega. Ikonostaas neobarokne, ühekorruseline, kõrge (tüüpprojekt).
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis, Pootsi-Kõpu kirik asub Pärnu maakonnas, Tõstamaa vallas, Kõpu külas; vahetult Pärnu-Tõstamaa maantee vasakul küljel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehit. 1873.</span>


source: A
code: 16852
name: Pootsi mõisa peahoone portikus
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Algselt ühekorruseline, kelpkatusega.  Esifassaadile andis suursuguse välimuse peatrepile mansardkorruse toetuseks ehitatud sammasportikus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pootsi (Potze) mõis ehitati 16 sajandi teisel poolel. See kuulus poola valitsuse ajal Snasky´le. 1624.a. andis kuningas Gustav Adolf mõisa Norrköpingi lääneõiguse põhjal Magnus v.d. Pahlenile.  
1684.a. osaliselt mõis jagati, 1/3 jäi Pahlenite perekonnale. 1711. aastast sai täielikult Pahlenite´le. 1790. aastal panditi mõis Poola kammerhärra Lilienfeldtile. 1832.a. panditi ta Jacobyle, kes oma õigused edasi andis Maydellile. 1858. aastal sai Potze (siis Podise) mõis Maydellile pärisomanduseks. 1921.a. peale mõisamaade jaotamist jäi omanikule vaid mõisa südamik. 
Härrastemaja ehitati 19.s. II p.  klassitsistlikus stiilis.
1962. aastal ehitati mõisahoonele teine korrus ja kohandati kooliks (koolihoone kuni 1997. aasta lõpuni).</span>


source: A
code: 16853
name: Pootsi mõisa park ja allee
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, 4,9ha avamaastikus paiknev vabakujunduslik park. Peahoone ees on olnud väike regulaarne esiväljak, kust kulgesid hoone keskteljele suunatud peatee ja kõrvalteed. Väljak oli ääristatud tihedalt puudeekraaniga, mis isoleeris ta ümbritsevast. Hoone taga paiknes suurem, osalt kivimüüriga piiratud vabakujuline park, mille lahendus baseerus hoone tagusele suuremale väljale ning sellega seotud väikestele väljakutele pargi sügavuses. Väljakud olid ühendatud lookleva ringteega ja haruteedega. Puud on rühmitatud grupiti või üksikult, mis toob nende vormi hästi esile. Pargi tagaküljel on ridaistutusena pärna, allee ääristab pikalt ka maanteed. Metsaäär enne mõisasüdant oli kujundatud raietega parkmetsalaadseks.
Parki viib vana pärnaalle. Endisesse rohtaeda on rajatud 1961. aastal õunapuuaed.
1996. a. loendati  pargis 50 taksonit, millest 6 olid okaspuud. Nende 50 seas oli 20 kodumaist ning 30 võõramaist liiki. Haruldustest esineb pargis saarvahtra teisend . Huvitavamatest puudest leidub siin veel halli pähklipuud, euroopa lehist, valget mändi, ameerika pärna. Pargi dendroloogiline väärtus on keskmine, pargi väärtust tõstavad mitmed põlispuud, eriti hõbepaplid. Valitsevad kodumaised liigid - harilik pärn, harilik tamm ja harilik mänd.( Pargiankeet, 2002)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vabakujundusliku ilme sai Pootsi park 19 sajandi teisel veerandil.</span>


source: A
code: 16854
name: Pootsi mõisa kasvuhoone varemed
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pootsi mõisa peahoone juurde kuulub mitmeid 19. sajandil ehitatud kõrvalhooneid. 
Vahetult peahoone ja ait-kuivati lähedal asuvad kasvuhoone varemed. Kasvuhoone on ehitatud maakividest, mida ilmestavad kohalikust kollaset nö tõstamaa tellistest laotud nurgarustika ning raamistused. Peasissepääs on olnud seest krohvitud.
 


</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1856. aastal said Pootsi mõisa omanikeks von Maydellid, kelle valdusse ta jäi kuni 1919. aasta võõrandamiseni. Mõisasüda oli von Maydellide omanduses aga kuni baltisakslaste ümberasumiseni ehk Umsiedlungini 1939. aastal.</span>


source: A
code: 16855
name: Pootsi mõisa ait-kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Koosneb kahest osast - varjualusega aidast ning kuivatist. Kuivati korsten laotud kohalikust tellistest ning kuivati osa katab kivikatus. Aida osas eterniitkatus paigaladatud vana sindlikatuse peale. Maakividest ning põletatud tellistest müürid on krohvitud, sokliosa krohvimatta. Osaliselt nurkades veel märgata peale maalitud nurgarustikat.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatatud arvatavasti 19. sajandi keskel.</span>


source: A
code: 16856
name: Pootsi mõisa tuuleveski
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on laialt levinud hollandi tüüpi, tüvikoonuselise kivikehandi ja galeriiga tuulikuga. Kivikehand põllukividest, lubimördil, avade põsed ja osalt sisepinnad savitellistest. Soklikorrus mapinnast kuni galeriini on kaheksatahuline, vertikaalsete seintega. Galeriist ülespoole jääv osa on tüvikoonuse kujuline. Müüritise välispind on olnud krohvitud, praeguseks krohv suures osas alla varisenud. Tuulik on 5-korruseline. Tuuliku sisutus on hävinud. Hävinenud tuuliku pea on olnud nn kummulikeeratud paadi kujuline. Ukse-ja aknavatäited on hävinenud.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi keskpaiku.</span>


source: A
code: 16857
name: Pootsi mõisa tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakividest müürtisega ning kõrge viilkatusega hoone. Esifassaad on kõrvalhoone kohta üllatavalt esindulik, lubimörti on kivikildudest laotud erinevaid kujundeid. Enamus aknaid kinni müüritud. Hoone kaetud eterniitkatusega, katus vahetatud tagaküljes oleval juurdeehitusel. Samas vahetatud ka üksikuid aknaid. Tõstamaa pooles otsas ukseava tehtud suuremaks, kasutatud silikaattellist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandi keskpaigas.</span>


source: A
code: 16858
name: Tõstamaa mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Arhiivimaterjalidele tuginedes teame, et 1860-ndate aastate lõpul oli Tõstamaa mõisa härrastemaja kahekordne kiviehitis plekkkatusega ja võlvitud keldritega. Kui võrrelda hoone tollaseid mõõtmeid- 19 sülda 4 jalga pikk ning 9 sülda, 3 jalga lai, tänapäevaste ülemõõtmisjoonistega (43,2 x 20,87 m), siis on vahe vaid sentimeetrites. Nii siis oli vähemalt selleks ajaks olemas hoone praegune põhikavatis. Kahekorruseline krohvitud hoone on madala sokli ja väga lameda katusega (oletuslikult võib pakkuda varasemal perioodil mõnevõrra teistsugust katusekuju). Algseks katusekattematerjaliks oli plekk. Sümmeetrilist fassaadikujundust rõhutab akende (ja petikakende) rütm. Aknad on kitsad ja kõrged. Nii esi- kui pargifassaadi kergelt eenduvat laia keskrisaliiti markeerivad kuus joonialikku pilastrit.Teise (esinduskorruse) akende ülaosa on keskrisaliidi osas vormistatud kaarakna nelinurkses aknanišis. Esifassaadilt on kadunud peasissepääs, mis arhitektuuriloogika järgi pidi suunduma esinduslikku vestibüüli.Esialgse vormistuse (balustraad, rinnatisel asunud vaasid) on kaotanud ka akantusvoluutidega konsoolidele toetuv rõdu ja pargifassaadi keskrisaliit. Hoone vertikaalset liigendust rõhutavad veel laiad nurgaliseenid, horisontaalselt lai, kergelt profileeritud räästakarniis ja korrustevaheline vahevöö. Hoone idapoolsele otsafassaadile liitub suur, kinnine, kõrgel krohvitud soklil, telliskivist puhta vuugiga laotud palkon. Selle esiküljel on kolm kaarava: keskmine laia, lameda kaarega; külgmised kitsad, segmentkaarega.
Mõisamaja plaanilahendus on vasakul koridorsüsteemis, hoone paremas tiivas asub mantelkorsten.
Interjööris väärib esmajoones mainimist mitme marsi ja mademe, tugisammaste ning keerukate balustraadidega paraadlik fuajeetrepp. Kahjuks ei pääse see praeguse ruumikasutuse juures täielikult maksvusele. Teistest ruumidest olgu märgitud profoleeritud laekarniisi ja lambriiga saal teisel korrusel ning meisterliku tisleritööga (tume kassettlagi, seinapilastrid, nikeldatudlaetoed) ruumid alumisel korrusel. (E. Kangilaski koostatud ajalooline õiend 1989.a.)
Tõstamaa mõisas on sündinud silmapaistev teadlane Aleksander Stael von Holstein (1.01.1877-16.03.1937), kes oli sanskriti keelte professor-kateedrijuhataja Pekingi Ülikoolis. Häärberi juurde on asetatud tema mälestuskivi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mõisa esmakordselt mainitud 1553.a. Praegune peahoone valmis 1804, ehitati ulatuslikult ümber 1875-77.  Alates 1921.a. paikneb hoones kool.

Mõisa ajaloost veel
http://www.eha.ee/arhiivikool/index.php?tree_id=77</span>


source: A
code: 16859
name: Tõstamaa mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Peahoone ja tall on lähtepunktideks väga suure pargi (14-15 ha) jagunemisele kaheks osaks. Vahetult peahoonega seotud pargiosa piirneb külgedelt- ida poolt jõega, läänest teega ja omab kitsa väljavenitatud kuju. Peahoone ees on väga pikk, vabalt lookleva piirjoonega väljak, taga väiksem välu, mis laieneb pargi sügavuses. Puiestee on vabas paigutuses puudegruppidena, mis ääristavad väljakuid tiheda, ümbrust isoleeriva seinana. Oluline pargikujunduslik element on jõgi, millel oli saarte ja paistiikide süsteem sillakestega.
Suurem, stiilse vaba planeeringuga pargiosa jääb talli taha. Pargi põhjakülg on piiratud luiteahelikuga. Kujunduslikuks kompositsiooniks on väljakute rida, mis eraldatud suurte, üheliigiliste (tamm, vaher-pärn-lehis), kontrastsete värvidega puudegruppidega. Lisaks puudele kasvab pargis ka hulgaliselt dekoratiivpõõsaid.
Omaaegsed arvukad majandushooned paiknesid pargis alaansmblitena. Praeguseks on need ehitised suures osas hävinud. Jõe äärde jäi rida tööstuslikke ettevõtteid- tärklivabrik, sae- ja jahuveski, villavabrik ja kivilööv. Loodesse suunduv puiestik oli piiratud kivitaraga, mille taga asus suur rühm lautu, talle, kuure, aitu, moonakate ning teenjate maju. Mitmed omaaegsed kõrvalhooned on säilinud vaid varemetena.
Mõisa peahoone läheduses on kaharvõraline tamm, võra läbimõõt 23 m. 1990.a. asetati tamme juurde mälestuskivi rahvahariduse 300. aastapäevaks. Pargis kasvab 37 puu- ja põõsaliiki, nendest 21 kodumaist ja 16 võõramaist.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajati 19. sajani teisel poolel, algul peahoone ümber. Laiendati 1870-1880.a. vabakujuliseks pargiks.</span>


source: A
code: 16860
name: Tõstamaa mõisa tall
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suur nelinurkne siseõu ja maakivist müüridega talltõllakuur sarnaneb ehitusloolt peahoonega. Tänapäevastes mõõtmetes oli see valminud 19.sajandi esimesel poolel ja ümberkujundatud 19.sajandi 70-ndatel aastatel. Praegu krohvi all olev olev müür mõjus varem kahtlemata dekoratiivsemalt (mõisaehitistele omane maakivi müüritis, kus kividevaheline krohv kaunistatud kivikillustikuga). Algselt oli katus osaliselt kaetud pleki, osaliselt kiviga. Historistlik ümberehitus lisas mitmeid efektseid detaile: esifassaadikeskosa omandas teise korruse ja kaeti madala kolmnurkfrontooniga. Keskteljel olev läbikäik kujundati pilastritega ääristatud portaalina, kus ukseavast kõrgemad pilastrid kannavad kõrget ja laia kaarfrontooni. Ka laiad karniisivööd, aknaäärised jmt rõhutavad hoone esinduslikkust. Tänapäeval on osa algsetest avadest suletud, ümber ehitatud. Kunagisest kõrgel järjel olnud hobusekasvatusest annavad tunnistust talli seintesse kinnitatud, ühest kivist tahutud hobuste jooginõud. (E. Kangilaski pool koostatud ajalooline õiend 1989.a.)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I p., ümberehitatud 1870 a. lõpul.</span>


source: A
code: 16861
name: Tõstamaa mõisa kutsarimaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1869.aastal kuulus Tõstamaa mõisaansamblisse 24 hoonet, lisaks veel kõikide karjamõisate, veski ja kõrtside ehitised. Nende koguarv ulatus üle 60-ne. Talli juures olev maa- ja telliskivist väike kutsarimaja kannab daatumkivi 1888 ja tähti “AI.S.” Hoonet ilmestab  kohalikust tellisest laotud akna-ja uklseavade raamistused. Kohalikust tellisest on laotud ka nurgarustika. Hilisemal ajal on lisandunud talli poolsesse otsa eeskoda ning on kinni müüritud kaks akent. Katusekatteks eterniit.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1888.</span>


source: A
code: 16862
name: Tõstamaa mõisa aia piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Maakividest ning tsementmördiga kaetud müür on ca 2 meetri kõrgune ning piirab kooliaeda, mis asub mõisaaegses aias. Müür tagas kultuuridele soodsa mikrokliima. Kaks väravaposti on krohvitud ning lubjatud, kaetud valtsplekiga. Kahepoolne värav on valmistatud metallist. Aeda kasutati ka algkooli ja kodumajanduskooli päevil. Piirdemüüri on pidevalt korrastatud.
19. sajandil piiras kivitara ka loodesse suunduvat puiestikku, mille taga asus suur rühm lautu, talle, kuure, aitu, moonakate ning teenjate maju.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Piirdemüür rajatud aravatavsti 19. sajandi esimesel poolel, kui hakati rajama Tõstamaa mõisa parki</span>


source: A
code: 16863
name: Tõstamaa kirik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tõstamaa Neitsi Maarja Sündimise kirik. Tagasihoidliku  arhitektuuriga maakirik. Kuna hoone on ehit., ebastabiilsele pinnasele on seinad tugipiilaritega toestatud. Seinad maakividest, ümarkaarsete akendega pikihoonega liitub W-torn ja polügonaalne koor, sellele omakorda hilisem käärkamber. Sees madal peegelvõlvlagi, neogooti tunnustega kantsel, sakstepink 19.s. keskpaigst, oreliväär 1861.(EA) Tarindus kuulub tüüpi, mis hakkas Eestis levima 17. sajandi teisel poolel. Tüübi tunnuseks on suure sügavusega kaarjas laevorm. 
Kirikutorn hävis 1972.a. jaanipäeval. Varing mattis enda alla ka oreli. Hijema taastati betoonist varisenud sein, torn valmis 2001.a. Kirikus on mälestustahvlid kirikuõpetajatele ning mõisnikule. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud  1763-68, 1674 pärit puukiriku asemele, ehitusmeistrid Pärnu müürsepp Chr. Erler ja puusepp Bosse. Kiriku torn varises 1970 a-tel. Taastatud. (EA) 2005.a. teostatud uuringute käigus avastatud katusekandmikult daatum 1761.</span>


source: A
code: 16864
name: Paadrema õigeusu kirik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Historitsistlik, traditsiooniline, kolmeosaline  kellatorni ja apsiidiga, puhta vuugiga maakiviehitis. Torne 6 - kellatorn 4-tahulisel alusel 8-tahuline, ülejäänud 8-tahulised, telk- ja sibulkiivritega. Ümarkaarsetel akendel kaarsillused. Ümarkaarne portaal laotud puhta vuugiga tellistest, milles tahveldisega tiibuks. Ikonostaas historitsistlik, lihtne, ühekorruseline 1889.a.
(õigeusukirikute inventariseerimine, 1987)</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 1889, arh. K.Nymann.</span>


source: A
code: 16865
name: Paatsalu mõisa jääkelder
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Klassitsistlik maakivist vundamendi ja täiskeldriga ühekordne hoone. Hoonel on olnud viilkatus. Vahekarniisiga seinad laotud paekivist ja krohvitud. Uste- ja aknaavad ääristatud kas ümarkaarsete paekivist raiddetailidega või paekivist sillustega. Väikestel  ruudukujulistel akendel sepisvõred, viilu all on ümar aken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. sajandil.</span>


source: A
code: 16866
name: Paatsalu mõisa kuivati
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekorruseline krohvitud raud- ja paekividest ehitatud hoone, kaetud algselt poolkelpkatusega, praegu viilkatusega. Külgseintel on kitsas astmeline ja eenduv räästakarniis. Poolviilu osas on loetav algne suur segmentaken. Hoone lõunapoolses otsas on kõrge neljatahuline paekivikorsten, mis on lõpetatud laia karniisiga.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitatud 19. saj teisel poolel.</span>


source: A
code: 16867
name: Paatsalu mõisa sepikoda
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ühekordne suur krohvimata maakivist hoone, mis on kaetud lameda poolkelpkatusega. Külgseinte räästastel ja poolviilu kelbakolmnurga all on astmeline paekarniis. Nurgad on laotud puhtalt tahutud paekivist hambuvate nurgakvaadritena. Algsed ukseavad on kõrge kaarega sillusega, raamitud paekiviga. Poolviilus on viiluakna külgedel väiksed segmentaknad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. saj. III veerandil.</span>


source: A
code: 16868
name: Paatsalu mõisa viinavabrik
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Krohvimata maakividest ehitus, mille poolviilud ja avade küljed on paest. Samuti on paest astmelised räästakarniisid külgfassaadidel ja poolviilude kelbakolmnurkade all. Hoone nurgad on laotud hambuvate nurgakvaadritega puhtalt tahutud paeplokkidest. Hoonet on katnud S-kivi ja laastukattega poolkelpkatus. Esifassaadis on läbi kahe korruse kõrged aknad, mis kaetud kõrge kaarega. Väikesed segmentaknad ääristavad poolviilude lakatubade aknaid. Hoonel on olnud kõrge, neljatahuline ja kaheastmeline paekivi korsten, millel vahe- ja otsakarniisid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Hoone ehitatud 19. saj III veerandil.</span>


source: A
code: 16869
name: Paatsalu mõisa viinakelder 1
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk pooleldi maa sees ühekordne raudkividest hoone, kaetud viilkatusega. Otsaseinad on olnud krohvitud, kaarja sillusega ukseavad ääristatud paekiviga. Otsaviilu ukseava kohal on paekiviga ääristatud segmentaken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. saj. II poolel.</span>


source: A
code: 16870
name: Paatsalu mõisa viinakelder 2
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk pooleldi maa sees ühekordne raudkividest hoone, kaetud viilkatusega. Krohvimata astmelise viiluga otsafassaadil on kaarja sillusega ukseava ääristatud paekiviga. Otsaviilu ukseava kohal on paekiviga ääristatud segmentaken.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. saj. II poolel.</span>


source: A
code: 16871
name: Paatsalu mõisa härjatall
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk ühekorruseline maakivist ehitus, mille keskosas risti pikiteljele on kahekordne eenduv korpus. Ehitust on katnud nii põhihoonel kui ka keskosal viilkatus. Keskosa teine korrus on olnud elukorrus. Hoone krohvimata müürinurkades on hambuvad paeplokid, samuti on avad ääristatud paega. Aknad on kitsad, kõrge kaarega. Otsviiludes ja kahekordse ehitusosa kolmnurkviiludes on suured segmentaknad. Ukseavad on laiad ning lameda kaarsillusega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19. saj. III veerandil. Hoone madalam ühekoruuseline osa oli kasutusel härjatallinna, kõrgemas osas oli villavabrik.</span>


source: A
code: 16872
name: Illuste mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kahekorruseline juugendstiilis peahoone ehitati Eduard Theodor von Maydelli tellimusel 1912.a saksa päritolu Riia arhitekti Otto Wildau kavandi järgi samal kohal 1909.a maha põlenud hoone asemele. Vanast hoonest on tänases hoones säilinud raudkividest sokkel, üks vana korstnapiip ja mõned tellisseinad I korrusel. 
Ebasümmeetriline hästi liigendatud härrastemaja on madala sokli, krohvitud seinte ja kõrge, katuseharjani ulatuva, keskse kolmnurkfrontooniga vahvärkehitis, mida ilmestavad lõikuvad katusepinnad, polügonaalsed erkerid, akende tahutud tenderpiirded, sihvakad korstnad ja pikalt katusele ulatuvad ümarkaarsed katusevalgmikud. Akende jaotus on ülal tiheda ruudustiku ja all kahe pika klaasiga. Dekoorist, selle klassikalises mõistes, on loobutud ning seda asendab konstruktsiooni ning materjali orgaaniliste väärtuste rõhutamine: helda krobelise pritskrohvi fraktuuri vastandamine tumedaks toonitud puitdetailidele. Vurtsu lisavad viilude ruudukujuliselt tapitud prussidest vahvärk ja avatuks jäetud murispuude otsad.
Katuse kattematerjaliks kavandas arhitekt Wildau kiltkivi. Kuid säästuprojektina realiseerunult, kaeti hoone algselt hoopis tõrvatud sindelkattega, mis kattis ka kumeraid uuke. Ainult neelud ja katuseluugid (säilinud) olid tsingitud terasplekist. 1970-ndtale pandi sindlitele peale eterniitkate ja uugid kaeti plekiga. 2015-2016.aa sai hoone uue - väikeseformaadilise (400*400mm) siledapinnalise tumehalli rombimustrisse laotud eterniitplaadist - katte.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ajaloolise jaotuse järgi Läänemaale Karuse kihelkonda kuulunud Illuste mõisa (saksa k Illust) on esmamainitud 1646.a.  Läbi kolme sajandi on kompleks kuulunud Uexküll von Güldebrandite, von Tiesenhausenite ja von Helwigide perekondadele. Alates 1871.a kuni võõrandamiseni 1919.a kuulus see koos Paatsalu (ametlikult viimase kõrvalmõis) ja Nehatu mõisatega Vatla ja Pootsi mõisnikele von Maydellidele ning oli kasutusel suve- ja nn vanatüdrukutemõisana. Võõrandamise ja natsionaliseerimise järel on kompleksil olnud erinevaid rentnike ja omanikke, sealhulgas aastakümneid Tallinna Oktoobri Rajooni Laste ja Noorte Spordikool, hilisem Tallinna Kristiine Spordikool, kes kasutas mõisakompleksi suviste laste- ja spordilaagrite kohana, kus oma sportliku vormi ja vaimu on lihvinud paljud eilsed- ja tänased korvpallitähed. 2014.a-st kuulub kompleks OÜ-le Illuste Mõis, kes jätkab seal laste- ja spordilaagrite korraldamist.</span>


source: A
code: 16873
name: Illuste mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>19. saj 70-80-ndatest pärit kaardimaterjali järgi  oli park vabakujuline, toetus põhiliselt jõele ja oli korraldatud avatud väljakute ning kontrastselt liigendatud puudegruppide süsteemi. Peahoone lähimat ümbrust kujundas iluaed. Peahoone ette jääb esiväljak üksikpuudega ja seda ümbritsevate puudegruppidega. Siit kulgesid ka rajad Paatsalu mõisa ja perekonna matusepaigale.
Park on kaheosaline: väike osa vahetult peahoone ümber ning suur iseseisev osa Paadermaa jõe kaldal. Mõlema pargi poole vahel kitsas poolitav külatee.   
Peahoone ees on avar ebakorrapärase piiriga väljak, mida ääristavad puud stiilsetes gruppides. Silmapaistev on rühm lehiseid. Osaliselt tajutavad ka mingi pärnaallee fragmendid. 
Peahoone taga on algselt paiknenud madala maakivimüüriga piiratud pikerguse ristküliku kujuline iluaed. Mingil perioodil on see muudetud pargialaks liigendatud puudegruppidega, mis jätavad fassaadi vaid poolavatuks.   
Paadermaa jõe äärde jääb täiesti looduslik peahoonest sõltumatu kujundusega metsaosa: pargi keskel on pikk ovaalne, väheste puudegruppidega ja põõsastega liigendatud väljak, mis on orienteeritud Paadermaa jõele. Väljakut raamivad tiheda istutusviisiga puudegrupid. Jões on eksootidega tekitatud saari, mis omal ajal mängisid pargi kujunduses tähtsat osa. Pargi äärealad on võsastunud. Kagupiiril ulatub park Paaderamaa jõeni kasvades kokku jõetaguse Paatsalu pargiga.  
Pargi dendroloogiline väärtus on väike. Haruldusi pargis ei esine.  Valitsevad harilik pärn, harilik tamm, harilik jalakas  
Peahoone lähedal on üksikpuudena või rühmana säilinud mitmed algselt korrapärased puudegrupid, mis on istutatud mõisaomaniku poegade poolt. Selliseid gruppe oli jalakatest, pärnadest, kuuskedest, lehistest jt puudest. Algselt oli igas sellises grupis seitse puud, sest mõisahärra 7-st pojast igaüks istutas ühe puu. Seitse puud oli alles 1981. aastal ainult ühes jalakate grupis, teistest gruppidest on osa puid aja jooksul välja langenud. Tänaseks on need grupid säilinud põhiliselt üksikpuudena. Säilinud on ülekasvanud pärnaallee. Käesoleval ajal leiab park kasutamist laste puhkepargina. Riiklikult on uusi spordirajatisi ehitatud pargist lõuna poole jäävale alale. 
Pargiankeet, 2002
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Laiaulatuslikumalt hakati Illuste mõisa välja ehitama 1870-datel aastatel, mis ajast pärinevad ka park ning kõrvalhooned.  Kuid parki on rekonstrueeritud ka 19.– 20. saj vahetusel. Mõned puud on ka hoopis vanemad.   
19. saj lõpul Illustes toimunud kujundustöödest (viidi läbi paralleelselt sarnaste töödega Paatsalus) on pärit Eestimaa Aiandusühingu inspektori Fr. Winkleri aruanne, kelle algatusel viis parun Maydell 1897.a sügisel läbi haljastuse korrastuse – park puhastati ülekasvanud rägastikust. Winkler mainib ka noorte ja heade puudega viljaaeda, kus on veel mitmed vajalikud tööd pooleli, vaja oleks ka lillepeenrad kunstipärasemalt ümber kujundada ning õitsevaid taimi juurde istutada.
Pärast peahoone põlemist 1909. a uue elamu valmimisega üheaegselt kujundati mõnevõrra ümber ka park.
Pärast mõisate võõrandamist läks mõis riigile. Kolhooside algaastail kasutati mõisahoonet ajutise elamuna. 1970. aastal läks park ja hooned Tallinna Pioneeride Palee käsutusse ning 1978. aastal anti üle need üle Tallinna Oktoobri rajooni Laste ja Noorte Spordikooli käsutusse. Selle järglane on praegu Tallinna Kristiine linnaosa spordikool.</span>


source: A
code: 16874
name: Illuste mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kõrvalhooneid oli mõisal minimaalselt, sest majandustegevus toimus kõrvalasuvas Paatsalu  mõisakompleksis. Ehitised olid paigutatud üsna lähestikku, nende paigutuse määras pikerguse ristküliku kujuline iluaed. Säilinud on ilmselt 19. sajandil ehitatud tall-tõllakuuri varemed ning kelder. 
Tall-tõllakuur on ehitatud maakividest,mida on katnud viilkatus. Hoonet ilmestavad avade krohviraamistused ning nurgarustika.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ajaloolise jaotuse järgi Läänemaale Karuse kihelkonda kuulunud Illuste mõisa (saksa k Illust) on esmamainitud 1646.a.  Läbi kolme sajandi on kompleks kuulunud Uexküll von Güldebrandite, von Tiesenhausenite ja von Helwigide perekondadele. Alates 1871.a kuni võõrandamiseni 1919.a kuulus see koos Paatsalu (ametlikult viimase kõrvalmõis) ja Nehatu mõisatega Vatla ja Pootsi mõisnikele von Maydellidele ning oli kasutusel suve- ja nn vanatüdrukutemõisana. Võõrandamise ja natsionaliseerimise järel on kompleksil olnud erinevaid rentnike ja omanikke, sealhulgas aastakümneid Tallinna Oktoobri Rajooni Laste ja Noorte Spordikool, hilisem Tallinna Kristiine Spordikool, kes kasutas mõisakompleksi suviste laste- ja spordilaagrite kohana, kus oma sportliku vormi ja vaimu on lihvinud paljud eilsed- ja tänased korvpallitähed. 2014.a-st kuulub kompleks OÜ-le Illuste Mõis, kes jätkab seal laste- ja spordilaagrite korraldamist.</span>


source: A
code: 16875
name: Paadrema mõisa ait
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>2-korruseline, viilkatuse ja krohvitud fassaadiga maakividest aidahoone. Hoone paikneb peahoone ansamblis küljefassaadiga esiväljaku poole. Avad paiknevad funktsionaalselt. Avatäited on puidust. Aida eksterjööris domineerib hoone massiivne maht. Esiväljakupoolset fassaadi ilmestavad korrapärase paigutusega kahepoolsed sissepääsud ning aknaavad. Põhjapoolse otsafassaadi keskosas paikneb teise korruse tasandil suur, tõenäoliselt algsest lahendusest hilisem kahe poolega ukseava, mille ees on kuhjatud pinnasest estakaad. Aida viiluväljad on kaetud püstlaudisega. Hoone edelanurgale on lisatud väiksem ühekorruseline juurdeehitis, millel on kõrge korsten.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tänaseks hävinud mõisa peahoone pärines tõenäoliselt 18. sajandi keskpaigast. Peahoone esise auhoovi idaküljel paiknev aidahoone on tõenäoliselt ehitatud 18. sajandi lõpus. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Padenorm. Mõisakompleksist on säilinud vaid üksikud kõrvalhooned.</span>


source: A
code: 16876
name: Paadrema mõisa tall-tõllakuur
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>1-korruseline, viilkatus ja krohvitud fassaadiga maa- ja paekivist tall-tõllakuur. Hoone paikneb peahoone ansamblis külgfassaadiga esiväljaku poole. Avad paiknevad funktsionaalselt. Avatäited on puidust. Esiväljakupoolsel fassaadil on kahe poolega suurem ukseava. Hoone viiluväljad on kaetud püstlaudisega.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tänaseks hävinud mõisa peahoone pärines tõenäoliselt 18. sajandi keskpaigast. Peahoone esise auhoovi lääneküljel paiknev tall-tõllakuur on tõenäoliselt ehitatud 19. sajandil. Mõisa ajalooline saksakeelne nimetus on Padenorm. Mõisakompleksist on säilinud vaid üksikud kõrvalhooned.</span>


source: A
code: 16877
name: Paadrema mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tänaseks pole parki enam olemas. On olnud ilmselt regulaarse lahendusega esiväljakuga ja aiaga hoone taga, mida on hiljem täiendatud väheste puudega. 
Park oli risustatud, karjatatav ja hävimas juba 1970-dal aastal.  Vahetus läheduses silikaattellistest korruselamu.
Dendroloogia - on olnud jalakaid, saari, pärni ja vahtraid.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Peahoone oli keskmise suurusega ühekordne paekivi hoone, mis varises 1965-ks aastaks. Pärines ilmselt veel 18. saj keskpaigast või veelgi varasemast ajast. Kõrvalhooneid säilunud üksikuid. Enamuses paiknesid kõrvalhooned kompaktse rühmana peahoone juures või sissesõidutee ääres. 
Ait (?) – kahekordne massiivne maa- ja paekivist ehitis asus peahoone kõrval. Ilmselt 18. saj lõpust.
Laut – paekivist, võib pärineda 19. saj. Lisaks veel mõned väiksemad laudahooned. 
Tall – suur maa- ja paekivihoone – varemeis (1977). Võis pärineda 19. saj II poole lõpuveerandist.</span>


source: A
code: 16878
name: Uue-Varbla mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varaklassitsistlik ühekorruseline, keskteljel asuva kahekorruselise saaliosaga puitehitus.Madalal soklil, laudvoodriga,kõrge murdkelpkatusega, mille fassaadipoolsel küljel keskteljel kõrgem osa kolmnurkse viiluga.Kahel pool kahekorruselist keskosa väikesemõõtmelised katuse väljaehitused.Fassaadil jäljed sammastele toetunud rõdust, nikerdatud detailidega ja kaunistatud lukuplekiga tiibuks.19.saj. juurdeehitatud tiibhooned on lammutatud, samuti samaaegne veranda hoone tagafassaadil.Hoones on säilinud mantelkorsten, selles asuvate maalingu katketega.Hoones on rida algseid detaile, maalinguid jms.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Uue-Varbla mõisa (Neu-Werpel)peahoone  pärineb 18.-19.sajandi vahetusest. (Vana-Varbla mõisa kohta on vanimad kirjalikud teated 1426.aastast).Vana-varbla mõistast eraldus Uue-Varbla mõis 1799.a. Mõisa viimane baltisakslasest omanik oli Carl Julius Immanuel Schmidt. 1919 ostis mõisa šveitsi kodanik Schär.
1950-1980 oli mõisa peahoone sovhoosi keskuse hooneks, kus asus kontor ja rahvamaja. 1960-ndail amortiseerus hoone fassaadi sammastele toetuv rõdu, mis seejärel lammutati.</span>


source: A
code: 16879
name: Uue-Varbla mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike kaheosaline park.  Peahoone esine pikk esiväljak oli varem puudest liigendamata,  noored kuused peahoone ette on istutatud paarkümmend aastat tagasi.  Pargi tagaosa tiheda haljastusega, kus on säilinud ka elemente regulaarsest planeeringust. Hoone keskteljele oli suunatud pärnaallee. 
Pargi koosseisu kuuluvad ka parki suunduvad saarealleed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Rajatud ilmselt 19.s. algul.</span>


source: A
code: 16880
name: Uue-Varbla mõisa kelder 1
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ilusate propotsioonidega väike maakivihoone . Kaetud viilkatusega. Sissepääsuukse kohal luuk ka katusealusesse. Kasutusel olnud veinikeldrina ?</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud arvatavasti 19. sajandi keskel.</span>


source: A
code: 16881
name: Uue-Varbla mõisa tall
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk krohvimata  maakivist viilkatusega hoone. . Keskne sissepääsuava ümberehitatud. Fasssaadis sümmeetriliselt neljakandilised aknaavad.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s. I p.</span>


source: A
code: 16882
name: Uue-Varbla mõisa ait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Pikk klassitsistlik, viilkatusega krohvimata maakivihoone. Vasakpoolne ots laotud üles silikaattellistest. Keskosas nelja toskaana orderi sambaga ulualune.  Sambad paekivist ja krohvitud. Ulualuse keskosas olnud kolmnurkkatus. Ulualuse nurgad krohvitud. Sissepääs vasakult suurte räästaniulatuvate kahepoolega väravate kaudu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitusaasta oletavasti 1856.a.</span>


source: A
code: 16883
name: Uue-Varbla mõisa teenijatemaja
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Väike, ühekorruseline, väljaehitatud katusekorrusega krohvitud kivihoone. Kaetud viilkatusega. Hiljem juurdeehitatud mitmeid sobimatuid puitjuurdeehitusi. Sissepääs olnud suurte räästani ulatuvate kahepoolega väravate kaudu.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s algul.</span>


source: A
code: 16884
name: Uue-Varbla mõisa kelder 2
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Poolmaa-alune kelder. Pealt mätaskatusega. Otsafassaad maakividest.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 16885
name: Uue-Varbla mõisa kuivati
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Keskmise suurusega, ühekorruseline, historitsistlik kõrge, sindlitega kaetud viilkatusega kivihoone. Põhiplaanilt L- kujuline, krohvimata maakiviseintega. Põhiosale lisatud hiljem (?) krohvitud juurdeehituseosa, veidi veelkõrgema viilkatusega. Aknad uued. Tiivas, peal ümarkaarne ukseava.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 16886
name: Varbla kirik
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varbla Urbanuse kirik on ehitatud maakividest, neogooti stiilis, ühelööviline, idaosas 4-kandiline koor, lääneosas 4-tahuline, sale, gooti telkkiivriga torn. Tornis 2 kella. Kirik on erandlik oma interjöörilt, katuslagi dekoratiivsete puitkonsoolide ning päiskive imiteerivate rippkaunistustega kujutab endast ümberpööratud paati. Valgeks lubjatud seinad ja nende taustal pruuniks peitsitud lagi ning oreliväär loovad erilise pidulikkuse. Sisustus on algne, erilist tähelepanu äratab v.Maydellide vapiga perekonnapink. Kirikus on veel teinegi perekonnapink, neogooti kantsel, Vabadussõja mälestustahvel.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis, Varbla Urbanuse kirik asub Pärnu maakonnas, Varbla vallas, Helmküla külas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Varbla Urbanuse kirik on ehitatud 1858.a.(dateeritud raidkivi);teistel andmetel 1860-61 varasema puukiriku asemele.</span>


source: A
code: 16887
name: Varbla kirikuaia piirdemüür
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Varbla kirikuaia piirdemüür kujutab endast 0.8 kuni 1 m kõrgust maakividest, lubimördil laotud rajatist. Pinnasereljeefi iseärasuse tõttu moodustab põhjakülje müüritis kirikuaiale tugimüüri. Piirdemüür liitub nii põhja-kui läänesuunas kiriku torniehitusega, et jätkuda umbes 2 m järel kummalgi pool kirikut väravatega. Väravaavad on umbes 2 m laiused, vormistatud umbes 1,5 m kõrguste laotud ja krohvitud väravapostidega. Postid on kaetud madalate tömppüramiidjate betoonkübaratega. Väravavõred on kahepoolsed, sepistatud. Müüritise kagunurgal on kitsas, varjatud jalgväravaava.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Varbla vallas, Helmküla külas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud üheaegselt Varbla kirikuga 1860.aastatel</span>


source: A
code: 16888
name: Suurejõe vesiveski hoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Suhteliselt väike, ühekorruseline, kõrgel krohvitud maakivisoklil püstpalkhoone. Kaetud plekkviilkatusega. Esifassaadi keskosas vintskapp. Fassaad lihtne. Hoonel mitmeid väikseid juurdeehitusi.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Ehitatud 19.s.</span>


source: A
code: 16889
name: Vändra kirikumõisa peahoone
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vändra kirikumõisa peahoone on kõrgel maakivisoklil ristpalkehitus, valtsplekiga kaetud murdkelpkatusega, kahe verandaga, üks, keskne, neist kahekorruseline(algselt oli ülemisel korrusel lahtine rõdu)fassaadi pool.   Hoovipoolsel küljel juurdeehitus, hoovi poole jääb veel väike tuulekoda.Hoone on kaetud rõhtsa puitlaudisega, aknad alumisel korrusel kolme, verandade osas kuuejaotuselised.Uksed lihtsad, kaunistusteta.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis, Vändra kirikumõisa peahoone, asub Pärnu maakonnas, Vändra vallas, Kirikumõisa külas; Vändra alevikust mööda Vändra-Viljandi maanteed umbes 1 km</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vändra kirikumõisa peahoone on ehitatud 19.saj. alguses ja põhjalikult ümber ehitatud 19.saj. 30-40.aastatel.Hoone algsele kehamile lisati juurdeehitus hoovipoolsele küljele, tehti kahekorruseline rõdu-veranda ja veel teine veranda fassaadile, andes hoonele erilise liigendatuse.Võimalik, et samaaegne on murdkelpkatus.Ümberehituse kui mitmete kirikumõisa ehituste rajamise initsiaatoriks oli pastor C.E.A. Körber.</span>


source: A
code: 16890
name: Vändra kirikumõisa magasiait
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vändra kirikumõisa ait on madalal maakivisoklil maakiviseintega ehitus.Fassaadil 2-avaga kaaristu, kaared toetuvad keskel tüsedale piilarile.Avad kaaristu all on rõhtsate sillustega. Kummassegi tiiba viib väike uks, suletud algsete kalasabalaudisega ukselehtedega, millest teepoolne on miskipärast pööratud sisemise poolega välja. Kaks suurt ukseava on suletud kalasabalaudisega tiibustega, neist vasakpoolne on murtud nõukogude ajal umbes pool meetrit laiemaks, ukselehtede vahele on ehitatud lisatükk.Ava on jäetud korrektselt varamata ja laguneb.Aknaavad fassaadil on väikesed kaaraknad, suletud laudadega, otsa-ja tagaseinas horisontaalsed piklikud, samuti suletud laudadega.Kummaski viilus on suur kaaraken.Akendel on krohviraamistused, kaared on krohvitud ja on olnud lubjatud valgeks.Katuse all on kitsas telliskarniis mis läheb otsaseintel üle vahevööks, samuti krohvitud ja valgendatud.Katus on poolkelp, algselt kaetud sindlitega, praegu on viimase peal laineline eterniit. Fassaadil, kaaristus oleval graniitkivil on sisse raiutud aastaarv 1844, teepoolsel otsal on kivisse raiutud arv "154" selle all oleva horisontaalse, otstest kinni löödud umbes 20 cm pikkuse joonega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonas, Vändra vallas, Vändra-Viljandi maantee ja Kirikumõisa külla viiva tee nurgal, umbes i km Vändra alevikust.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Vändra kirikumõisa ait on ehitatud 1843-1844 pastor C.E.A.Körberi eestvõtmisel.</span>


source: A
code: 16891
name: Võidula mõisa peahoone
type: ehitismälestis
alt_id: k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Võidula mõisa peahoone on kõrgel maakivisoklil rõhtpalkehitus, lihtne klassitsistlik kahekorruseline maht on rikkalikult kaunistatud saelõikeornamentidega. Hoonet ilmestavad nurgaliseenid, akende piirlaudade üla-ja alaosa kaunistused, nikerdatud vahefriis, katusealune friis, rippkonsoolid, räästaalune ornamentika, lahtised laia räästast kujundavad nikerdatud sarikaotsad. Veel mitmed ehisdetailid, mida on näha vanematel fotodel, on kadunud, samuti on hävinud suur veranda lääneküljelt. Katus on viilkatus, kaetud tsingitud valtsplekiga (ühekordne valts, 1988.a), sellest ulatuvad välja väikesed kolmnurksed katuseuugid. Peauks on nikerdustega. Väikesest fuajeest läheb treitud balustraadiga puittrepp teisele korrusele. Hoones on säillinud vanu siseuksi, saali parkett, laiadest laudadest põrandaid, kahhelahi(ümber laotud). Väärtuslikem on fassaadil säilinud kolmikaken kohapeal toodetud kumerate klaasidega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Võidula mõisa peahoone asub Pärnu maakonnas, Vändra vallas, Võidula külas, Pärnu-Paide maanteelt Rõusalt Käru suunas minevat teed pidi 4 km, vahetult maantee ääres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1822.a rajas C.G.Amelung Härmse talu maadele klaasivabriku. 1866.a ostis selle M.Graubner, kes kujundas sellest kaasaegse moodsa tööstuse, mis töötas kuni 1931.a-ni. 1844.a-l alates hakati vabrikus valmistama aknaklaasi.  Nime "Võidula" sai Klaasivabriku-nimeline asula 1920.a-l rajatud võitööstuse nime järgi. Vabriku direktori ja omaniku M.Graubneri valdusi, millele ta olevat isegi rüütlimõisa staatust taodelnud, nimetati rahvapäraselt Kaarlimõisaks, saksakeelse Carolinenhof&#039;i järgi. Peahoone valmis 1872. a-l.</span>


source: A
code: 16892
name: Võidula mõisa park
type: ehitismälestis
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Võidula mõisa park koosneb kahest osast, millest üks jääb peahoonest umbes 300m kaugusele Käru suunas. Selles, endist valitsejamaja ümbritsenud, pargi osas on alles rida põlispuid. Teine osa parki on peahoone vahetus ümbruses. Selle osa aktsendiks on Käru jõgi, mis ümbritseb kaarena peahoone tagaväljakut, hargneb selle lõunaosas kaheks haruks, tekitades nende vahele saare. Peahoonest möödavoolaval harul on väike astang, kust vesi saab langeda kosena .Saarele viib kaks jalgsilda. Peahoone läänekülje hävinud veranda kohalt viis trepp veeni. Jõesaarsaart ümbritsevad  kaldad on kindlustatud suurte maakivikuhjatistega. Maanteealuse truubi sein on laotud murtud ja valitud maakividest kõrge seinana, mis ulatudes üle tee tasapinna, moodustab  piirde. Pargi lõunapiir ei ole selgelt tajutav, kujundatud ala on ulatunud piki maanteed kaugele töölisasula vahele, kuhu jäävad mitmed dekoratiivsed varemed, maakividest keldrid, mesilaste maja jm ehitused.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Pärnu maakonnas, Vändra vallas, Võidula külas, Rõusa-Käru maantee 4. kilomeetril.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>1822.a rajas C.G.Amelung Härmse talu maadele klaasivabriku. 1866.a ostis selle M.Graubner, kes kujundas sellest kaasaegse moodsa tööstuse, mis töötas kuni 1931.a-ni. 1844.a-l alates hakati vabrikus valmistama aknaklaasi.  Nime "Võidula" sai Klaasivabriku-nimeline asula 1920.a-l rajatud võitööstuse nime järgi. Vabriku direktori ja omaniku M.Graubneri valdusi, millele ta olevat isegi rüütlimõisa staatust taodelnud, nimetati rahvapäraselt Kaarlimõisaks, saksakeelse Carolinenhof&#039;i järgi. Peahoone valmis 1872. a-l. IX saj lõpust pärineb ka pea- ja kõrvalhooneid ümbritsenud park.</span>


source: A
code: 16930
name: Hauamonument palvetava ingliga, 19.saj. II pool (marmor)
type: kunstimälestis
alt_id: 1040
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kunstimälestisena muinsuskaitse alla võetud ENSV Min. Nõuk. Määrusega  nr. 346, 01. 08. 1973.</span>


source: A
code: 17036
name: Ratasrist, 17.saj. (paas)
type: kunstimälestis
alt_id: 1056
same: A.17036
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Tegemist on võrdhaarse väljapoole kaarduvate risti harudega. Tekst on esitatud risti külje harudel ja jätkub alumisel harul. Harude tipus on poolkerad. Mõõtmed: kõrgus maapinnast 114 cm, laius 83 cm, paksus 8 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Malta rist asub kiriku suhtes kagus.</span>


source: A
code: 17039
name: Ratasrist, 17.saj. (paas)
type: kunstimälestis
alt_id: 1059
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Rõngasrist koosneb kahest osast - alumisest baasist ja ülemisest rattakujulisest rõngast. Tekst on raiutud nii baasile kui ringile. Baas on kitsas ja baasi külgedel olevad näsad pole nähtavad. Mõõtmed: kõrgus maapinnast 85 cm, laius 76 cm, paksus 8,5 cm.</span>


source: A
code: 17060
name: Ratasrist, 18.saj. (paas)
type: kunstimälestis
alt_id: 1062
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mõõtmed: kõrgus 1,5 m, rõnga läbimõõt 53 cm, sisemine 38 cm, paksus 11 cm.</span>


source: A
code: 17163
name: Rist, 17.saj. (paas)
type: kunstimälestis
alt_id: 301-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Risti kõrgus 120 cm, haarade vaheline laius 70 cm, paksus umbes 19 cm.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Eeru talu väravas tee kaldal on säilinud vana kivirist. Mõni aeg tagasi oli siin veel teinegi. Rahvapärimuste järgi olevat nende alla maetud Rootsi sõjas langenud. 
- H. Joonuks. Siin- ja sealpool maanteed. Paide rajoon. Tallinn 1973, lk 31.</span>


source: A
code: 17196
name: Rist, 17.saj. (paas)
type: kunstimälestis
alt_id: 331-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paest ratasristi jalami mõõdud 66 x 52 x 18 cm.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Müüsleri vallas, mõisa ligidal magasiaida all asuvat sõjakalm, kust umbes 1880a leit sõjariistu ja luukeresid, mis läinud kaduma. Kalmu suurus 42 x 34 sm. Enne on olnud siin 3 kiviristi, kuid nüüd on säilinud üksainus. (Peetri kihelkond, 1926, kirjeldanud E. Liigant)</span>


source: A
code: 17238
name: Rist, 17.saj. (paas)
type: kunstimälestis
alt_id: 283-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sõõriga ümbritsetud otste suunas laienev võrdhaarne paekivi rist pärineb 17. sajandist. Risti läbimõõt umbes 93 cm, paksus 7 cm. Risti kõrval paikneb veel üks väike rist, millel alles kaks haara.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Sovhoosikeskuse lähedal on säilinud töökorras tuuleveski ja selle juures huvitavakujuline rõngasrist. Möödunud sajandil olnud siin koguni neli kiviristi, mille alla rahvapärimuste järgi olevat maetud neli sõjapealikku.
- H. Joonuks. Siin- ja sealpool maanteed. Paide rajoon. Tallinn 1973, lk 42.</span>


source: A
code: 17324
name: Mälestussammas, 19.saj. II pool (dolomiit, graniit)
type: Mälestussammas
alt_id: 931
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Samba mõõdud: kõrgus 127 cm, samba läbimõõt 45 cm, jalami läbimõõt 60 cm, vapi kõrgus 66 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Sammas asub Türi kirikuaia kagunurgas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestussammas on püstitatud kindral major Georg Pilar von Pilchaule.</span>


source: A
code: 17366
name: Rist, 1855 (dolomiit)
type: kunstimälestis
alt_id: 282-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis paikneb kirikuväravatest sisse tulles paremat kätt.</span>


source: A
code: 17394
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 1-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Paikneb Lilli küla kagu-loode suunas läbiva tee idaservas. Kivist u 10 m kaugusele põhja ja kirde poole jäävad hooned. Muistis asub kõrgemal kohal kinnistu nurgas. 
Muistiseks on trapetsja kujuga pealt lame raudkivi, mille pikkus ida-lääne suunas on 5,2 m, laius põhja-lõuna suunas 2,9 m, maksimaalne kõrgus 1,4 m ning ümbermõõt maapinna juures 14,1 m. 
Lohud paiknevad kivi pealispinnal, eriti ida- ja lõunaservas, samuti 50-60 kraadise nurga all langeval idaotsal. Kokku on kivil 46 korrapärase kujuga tehislohku läbimõõduga 4-8 cm ja sügavusega 0,5-3,5 cm.</span>


source: A
code: 17437
name: Linnus "Voose linnamägi"
type: Linnus
alt_id: 237-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub NW - SE suunalise komeetoosil. Suurim kõrgus oosi SE otsas on ligemale 30 meetrit, seal on ka mäe nõlvad võrdlemisi järsud, SW nõlv on tasane, NE nõlv on astmeline. NW suunas oos madaldub ühtlaselt. Mäe küljed on  kaetud kuusemetsa ja võsaga. Mäe lael on lagendik, millele asub keldriga ehitise kividest vundament.   W suunda.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Paikneb Voose külasüdames asuva vana kõrtsi esisest teeristist ligemale 1 km NNW sihis. Kruusakarjääri läbivast teest jääb linnamägi ligemale 200 m.</span>


source: A
code: 17452
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2245
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ilmandu I kalme põhiplaan on ümmargune, läbimõõt 14-15 m. Kalme kõrgus rannavallilt on 0,2-0,3 meetrit, põhja ja lõuna pool ulatub kõrgus 0,75-1 meetrini. Kalme pealispind on tasane, kohati ulatub kamara alt välja paeplaate. Kalme ülaosa on arvatavasti hävinud. Kalme kaguossa tehtud prooviaugust leiti mitmeid käsitsi vormitud savinõude katkeid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kivikalme asub Tallinn-Rannamõisa-Kloogaranna (kõrvalmaantee nr 11390) 11,8 kilomeetril, teest 75 m kirdes. Mälestis asub Muraste ja Ilmandu küla vahelisel piirialal. Kalme on rajatud rannavallile, mille laius on 4-6 m ja kõrgus kuni 2 m. Põhja pool kalmet on kuni klindiastanguni lage ala, endine karjamaa.
</span>


source: A
code: 17465
name: Kivikalme
type: Kalme
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalmete rajamise traditsioon sai Eesti alal alguse pronksiajal ja kestis kuni muinasaja lõpuni, seega üle 2000 aasta. Kividest rajatud kalmete ehitus, matmisviis ja erinevate kalmevormide levik muutus aegade jooksul märgatavalt. Kalmerajatised võivad olla ümara või nelinurkse põhiplaaniga, sisaldada eraldi kividest laotud keskset kirstu või mitte, omada kõrgemat või madalamat kivikuhjatist. Surnuid on maetud põletamata ja põletatult, samuti võib olla toimunud mitmeid ümbermatmisi. Surnutele on kivikalmetesse aegade jooksul kaasa pandud erinevaid asju, vahel rohkem, vahel vähem.</span>


source: A
code: 17471
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>19801:001:1480; 19801:001:1490; 19801:001:1430; 19801:001:1540; 19801:001:0162; 19801:001:1047; 19801:001:1314; 19801:001:0514; 19801:001:2660; 19801:001:0127; 19801:001:1550</span>


source: A
code: 17472
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2313
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis kujutab endast peaaegu ümara põhiplaaniga rohust küngast, millest ulatub välja erineva suurusega raudkive. Mälestise läbimõõt on 14 meetrit, kõrgus keskmiselt 0,8 meetrit. Selgesti eristatavad on kalme põhja-, kirde- ja loodeservad. Lõunapoolne serv on raskesti määratletav, tõenäoliselt on sealt kive ja kruusa võetud. Mälestise põhjaosas kasvab pihlakas. Proovišurfist selgus, et mälestis koosneb tihedalt laotud raud- ja paekividest. 0,2 meetri sügavuselt tuli välja põletatud ja põletamata luid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Harku vallas Kumna küla maadel. Tallinn-Paldiski maantee (A 8) 24. kilomeetril, teest 70 meetri kaugusel söötis põllumaal alajaama vastas. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis võeti kaitse alla Vello Lõugase viite põhjal 1972. aastal. Samal aastal koostati mälestise pass vana registri järgi numbriga 2313. Kalmet on kasutatud matmiseks I aastatuhande I poolel.</span>


source: A
code: 17473
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2317
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on ebakorrapärase ovaalse kujuga suhteliselt lameda, kergelt loode suunas langeva laega raudkivi. Kivi pikkus kirdest edelasse on 3,8 m, laius kagust loodesse 3 m, kõrgus 1,9 m. Suurim ümbermõõt 10,5 m. Kivi lael, kõrgemas osas paikneb kahes grupis 15 korrapärast kunstlikku lohku (läbimõõt 5-9 cm, sügavus 1-3 cm).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Kumna külas, Kumna-Vääna tee (kõrvalmaantee nr 11193) ääres, 0,76 km kaugusel Tallinn-Paldiski ja Kumna-Vääna teeristist Tutermaal. Porga talust 300 m edelas, endisest Rebase talust 325 m kagus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi avastas arheoloog Mati Mandel 1972. aastal, kes koostas mälestisele ka passi. Kivi võeti kaitse alla 1973. aastal ning kandis vanas registris numbrit 2317.</span>


source: A
code: 17474
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 217-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis kujutab endast ristkülikukujulise  põhiplaaniga raudkivi. Kivi pikkus kagust loodesse ulatub 2,5 meetrini, laius kirdest edelasse 2 meetrini, kõrgus 0,9 meetrini ning suurim ümbermõõt 7 meetrini. Mälestise üsna lamedal lael, selle keskosas leidub 0,6x0,3 meetri suurusel alal 4 korrapärast kunstlikku lohukest. Lohkude läbimõõt on 5-6 sentimeetrit, sügavus 0,5-2 sentimeetrit.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Kumna küla maadel, Kumna-Vääna kõrvalmaanteest (A 11193) lääne pool, mööda Liiva talu juurest viivat põlluvaheteed 425 meetrit loode suunas. Liiva talu hoonetest jääb mälestis 155 meetrit põhja poole võsaga piiratud lagendikule, põlluvahetee serva.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis avastati 1973. aastal Mati Mandeli poolt, kes samal aastal koostas ka mälestise passi. Mälestis võeti riikliku kaitse alla 1973. aastal vana registrinumbriga 217-k.</span>


source: A
code: 17477
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 380-k
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>ref. riigimaa; 19801:012:0110; 19801:012:0112; 19801:012:0143; 19801:012:0154; 19801:012:0173; 19801:012:0940; 19801:012:0216; 19801:012:0218; 19801:012:0800; 19801:012:0810; 19801:012:0192.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Muistise avastas arheoloog Mati Mandel 1977. aasta sügisel. Muinsuskaitse alla võeti esmakordselt 8.09.1981 Harju Rajooni RSN Täitevkomitee otsusega nr 179, kandes Harju rajooni kohaliku kaitse nimekirjas numbrit 380-k.</span>


source: A
code: 17479
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2318
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on ristkülikukujulise põhiplaaniga rändrahn, mille pikkus N-S suunas ulatub 3,5 meetrini, laius O-W suunas on 2,7 meetrit, ümbermõõt maapinna lähedal on ligigikaudu 11 meetrit ja kõrgus on 1,9 meetrit. Kivi tipu lähedal paiknevad 13 kunstliku lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tooma talust ligemale 130 m lääne suunas. Kultusekivi paikneb kagu-loode suunalisel kõrgendikul, endisel karjamaa põhja servasl.</span>


source: A
code: 17480
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2319
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistis on ovaalse üldkujuga, terava edela nurgaga, pealt lame raudkivi. Kivi pikkus kirde-edela suunas on u 2,6 m ja kõrgus ulatub 0,9 meetrini. Kivi lael on 6 süvendatud lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Tooma talust ligemale 300 m ja Tutermaa-Vääna maanteest 200 m lääne-edela suunas. Muistis paikneb kagu-loode suunalisel kõrgendikul, endisel karjamaal.</span>


source: A
code: 17482
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2321
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistis on peaaegu ristkülikukujulise üldkujuga, pealt lame raudkivi. Kivi pikkus kirde-edela suunas on 2,7 m, laius kagu-loode suunas 1,8 m, suurim ümbermõõt 7,7 m, kõrgus põhjatipus 1,6 m. Kivi lael on 28 süvendatud lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Jaanisauna talust 150 m ja Tutermaa-Vääna maanteest 50 m lääne pool. Muistis paikneb kagu-loode suunalisel kõrgendikul, võsastunud karjamaal.</span>


source: A
code: 17483
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2322
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistis on pealt lame (kerge kaldega lõuna suunas) ovaalse üldkujuga raudkivi, mille pikkus N-S suunas on u 2,5 m, laius O-W suunas 1,9 m, suurim ümbermõõt 7 m ja kõrgus 1,3 m. Kivi pinnal paikneb 2 korrapärast süvendatud lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Jaanisauna talust 220 m lääne-loodes, Tutermaa-Vääna maanteest 115 m edelas. Muistis paikneb kagu-loode suunalisel kõrgendikul, võsastunud karjamaal.</span>


source: A
code: 17485
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on ovaalse üldkujuga, terava kirde nurgaga, pealt lame raudkivi. Kivi lael paiknevad 3 süvendatud lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Tooma talust ligemale 190 m lääne suunas ja Tutermaa-Vääna maanteest 50 m edela suunas. Muistis paikneb endisel karjamaal.</span>


source: A
code: 17486
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on umbes 0,5 m ümbritsevast maapinnast kõrgemale ulatuv, ovaalse üldkujuga raudkivi, mille läbimõõt põhja-lõuna suunas on 1,5 meetrit. Kivi lael paikneb korrapärane süvendatud lohk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub Jaanisauna talust ligikaudu 500 m edela pool, endisel karjamaal, millest lääne poole jäävat ala kasutatakse põlluna.</span>


source: A
code: 17488
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2314
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis kujutab endast kirde-edela suunas ovaalset, pealt üsna lamedat, põhja-lõuna suunas kaldus raudkivi. Kivi pikkus ida-lääne suunas on 3,3 m, laius põhja-lõuna suunas 2,7 m, kõrgus 1,1 m ning suurim ümbermõõt 10,5 m. Kivil on 26 kunstlikku lohku, millest enamus paiknevad kivi kõrgema põhjaserva lähedal. Vaid 8 lohku jäävad kivi keskossa ja 3 idaserva. Lohkude läbimõõt jääb vahemikku 5-9 cm, sügavus vahemikku 0,6-3 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Kumna külas Pärna talu maadel. Mälestis jääb Kumna kõrvalmaantee (A 11188) käänakust 160 m loode poole, Pärna talu hoonetest 130 m kaugusele. Mälestis paikneb suhteliselt kõrgel, põhja-kirde suunas tõusval põllumaal.</span>


source: A
code: 17489
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2315
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Muistis kujutab endast peaaegu ringikujulise põhiplaaniga, pealt üsna lamedat, 45 kraadise nurga all langeva põhjapoolse pinnatahuga raudkivi. Kõik 12 lohku asuvad põhjapoolsel kaldpinnal. Kultusekivi pikkus on ida-lääne suunas 2,2 m, laius põhja-lõuna  suunas 1,9 m, kõrgus 1,8 m, suurim ümbermõõt 6,8 m. Lohkude läbimõõt jääb vahemikku 5-7 cm, sügavus 0,5-2 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Harku vallas Kumna külas, endise Jüri talu maadel. Kumna kõrvalmaantee (11188) käänakust jääb mälestis 190 meetrit  idasse, Mõhku talu hoonetest 150 kirdesse, põllu-heinamaa keskele. Kivi asub suhteliselt kõrgel maal. 60 meetri kaugusele loodesse jääb muinsuskaitsealune kultusekivi registrinumbriga 17475.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis avastati Mati Mandel`i poolt 1973. aastal. Samal aastal esitati kultusekivi riikliku kaitse alla võtmiseks. Vana kultuurimälestiste registri järgi kandis mälestis numbrit 2315.</span>


source: A
code: 17490
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2316
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis kujutab endast ebakorrapärase, veidi ovaalse põhiplaaniga, pealt kumerat raudkivi. Mälestise pikkus kagust loodesse on 3,3 m, laius kirdest edelasse 3 m, kõrgus 1,3 m ja suurim ümbermõõt maapinna lähedal 10 m. Kivi lael ja lõunapoolsel kaldserval leidub 0,8 x 0,7 m alal 26 ebakorrapärast kunstlikku lohku. Üks lohk paikneb eraldi kivilae põhjaosas. Lohkude keskmine läbimõõt on 5 cm, suurematel kuni 7 cm, lohkude sügavus on 0,5-1,8 cm. </span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Kumna külas, Mõhku talu maadel. Kumna riiklikust kõrvalmaanteest (A 11188) jääb mälestis umbes 250 m ida poole, tee ääres paiknevast Jüri-Allika talu hoonetest 220 m kirdesse. Mälestis asub suhteliselt kõrgel põllumaal, kagu-loode suunalise kõrgustiku lõunaveerul. Mälestisest 170 m kagusse jääb kaitsealune kultusekivi nr 17492, 180 m lääne poole jääb kultusekivi nr 17491. 
</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestise avastas 1973. aastal arheoloog Mati Mandel. Samal aastal võeti mälestis riikliku kaitse alla. 1974. aastal koostas M. Mandel mälestise passi, mis vana registri järgi kandis numbrit 2316.</span>


source: A
code: 17492
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 215-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on peaaegu ristkülikukujulise põhiplaaniga pealt lõhenenud raudkivi, lõhes kasvab suur puu. Lõhe on mulla ja kividega täitunud, mistõttu pole päris selge, kas tegemist on suure lõhenenud kiviga või kahe väiksemaga. Mälestise pikkus on NS suunas 3 m, laius OW suunas 1,5 m (koos lõhenenud osaga 3 m), kõrgus maapinnast 0,8 m. Põhjapoolse kivi osa kaldus lõunaküljel on 18 korrapärast 4-6 cm läbimõõduga ja 0,5-2 cm sügavust kunstlikku lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Kumna külas, Mõnumetsa talu maadel. Kumna riiklikust kõrvalmaanteest (A 11188) jääb mälestis umbes 310 m ja Mõnumetsa talu hoonetest umbes 240 m kirdesse. Mälestis asub suhteliselt kõrgel põllumaal, kagu-loode suunalise kõrgustiku lõunaveerul. Mälestisest 170 m kagusse jääb kaitsealune kultusekivi nr 17490. </span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi avastas arheoloog Mati Mandel 1973. aastal, kes koostas samal aastal mälestise passi.</span>


source: A
code: 17500
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 375-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kultusekivi on ovaalse põhiplaani ja lameda pealispinnaga, lääneservas 30-kraadise nurga all langev. Kivi pikkus põhja-lõuna suunas on 5 m, ida-lääne suunas 4,3 m, kõrgus 1,9 m ning suurim ümbermõõt maapinna lähedal on 18 m. Kivi lael leidub 2 madalamat murenenud lohku, läbimõõduga 0,9 m ja 1 m. Lohud on ilmselt loodusliku tekkega. Lisaks leidub kivil 29 korrapärast kunstlikku kultuselohukest, mis paiknevad kivilae põhjaosas. Lohkude läbimõõt ulatub 5-9 cm-ni, sügavus 1,2-3 cm-ni.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Kütke küla maadel, Kumna kõrvalmaanteest (A 11188) 1 km lääne pool. Lepiku talust jääb mälestis 550 m läände, külateest 90 m kaugusele. Mälestis paikneb lagedal põllumassiivil, ümbruskonna kõrgeimal kohal. Temast paarkümmend meetrit lääne poole on kokku veetud suur kivivare.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi avastas Mati Mandel 1980. aastal. 1981. aastal esitati kivi mälestisena riikliku kaitse alla võtmiseks ning koostati Mati Mandeli poolt mälestise pass. Vana registri järgi kandis kultusekivi numbrit 375-k.</span>


source: A
code: 17502
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 132
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis kujutab endast üsna korrapärast ümmargust kivivaret, mis koosneb tihedalt laotud raudkividest. Mälestise läbimõõt põhja-lõuna suunal on 8,5 meetrit, ida-lääne suunal 9,5 meetrit. Mälestise kõrgus on 70-80 cm. Hajali kalme peale on juba talude ajal veetud raudkive, mälestise läänepoolsesse serva on sisse kaevatud umbes 1,5 meetri pikkune ja sama lai ava. Kalmel kasvavad puud. Mälestise ümber on tasane loopealne maa.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Muraste külas põllumaal, külateest 70 meetrit ida pool, 40 meetri kaugusel Hansu talu hoonest. Kalmest 200 meetrit põhja poole jäävad Mardi suured kivikalmed (reg nr 17504-17505), 280 meetrit lõunasse jääb kultusekivi (reg nr 17508).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis registreeriti G. Niggoli poolt Keila kihelkonna kirjelduses 1922. aastal. Riikliku kaitse alla võeti mälestis  1964. aastal ning pass koostati V. Lõugase juhendamisel 1971. aastal . Mälestis kandis vana registri järgi numbrit 132. Kalmest leide ei teata. Tõenäoliselt pärineb kalme I aastatuhandest eKr.</span>


source: A
code: 17503
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2249
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme või õigemini kivikalmed asuvad 130 m pikkusel ja paarikümne meetri laiusel söödiribal keset kõrget põlluseljandikku. Loodusliku astangu kõrgus on kuni 2 m, astangu all on veel ligi 100 m põllumaad, mis edelasuunas langeb ning muutub lehtpuumetsaks. Astangu serv on 8-10 m laiuselt kivikalmete all. Esimene ning kõige laiem kivistik algab juba enne suurelt teelt alajaama kohale jõudmist. Seda kivistikku on piki astanguveert ligi 27 m ulatuses. Kalme kirdepoolset piiri ei ole võimalik täpselt kindlaks teha. Esimesele kivistikule järgneb teine, mida eraldab umbes 8 m laiune kivideta vaheriba. Selle kalme laius on 12 m. Edasi järgneb 3-4 m laiune tühi vahe ja uus, ligi 15 m pikkune kivistik. Kahest viimasest on leitud põletamata luid. Muld kivide vahel on tume. Söödiserva ühes otsas on tihedasti kamardunud 5,5 x 7 m suurune kühm, millest pasitab välja suuremaid raudkive. Tõenäoliselt on see üks sööditükil asuvatest kalmetest.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Muraste küla maadel, Tallinn-Rannamõisa-Kloogaranna kõrvalmaantee (A 11390) lõunapoolses veeres.  Endisest Muraste mõisast jääb mälestis umbes 350 meetrit kagu poole, võsastunud söödialale. Kalme vahetus läheduses paikneb alajaam ning üle kalme kulgeb elektriliin.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme leiti 1968. aastal. Esimesed leiud luude näol saadi kalmest 1971. aastal. Kalme esitati kaitse alla võtmiseks 1971. aastal, kui koostati ka Vello Lõugase juhendamisel mälestise pass. Vana registri järgi kandis mälestis numbrit 2249. Kalme rajati I aastatuhande esimesel poolel eKr.</span>


source: A
code: 17504
name: Kivikalme "Mardi suured kalmed"
type: Kalme
alt_id: 133
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalmed on rajatud nõlvakuservale, mille kaguserv aeglaselt madaldub. Kalmed asetsevad üksteisest umbes 15 meetri kaugusel kirde-edela joonel. 
Kalme reg nr 17504 on 29,5 meetrit pikk, 10-15 meetrit lai. Kalme aheneb keskelt mõne meeetri ulatusega kitsaks kaelaks, mis ühendab muidu 12-13 meetri pikkust ja 10 meetri laiust ristkülikukujulist lõunapoolset osa põhjapoolse kalmeosaga.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Muraste küla maadel. Mälestis jääb Tallinn-Rannamõisa-Kloogaranna kõrvalmaantee (A 11390) 13 kilomeetril lõuna poole, mööda külavaheteed 230 meetrit. Kalmed asuvad tee ääres, puude ja põõsastega kaetud maalapil. Kalmete kohal kulgeb elektriliin. Üle kalmete lõunaosa jookseb puudega kiviaed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed on registreeritud 1922. aastal G. Niggoli koostatud Keila kihelkonna kirjelduses. Leide kalmetest ei teata. 1964. aastal võeti mälestis riikliku kaitse alla. 1971. aastal koostati mälestise pass, mis vana  registri järgi kandis numbrit 133. 
Tõenäoliselt kuuluvad Mardi suured kalmed I aastatuhande I poolde.</span>


source: A
code: 17505
name: Kivikalme "Mardi suured kalmed"
type: Kalme
alt_id: 134
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mardi suured kalmed on rajatud kergele nõlvakuservale, millest kagu poole maapind aeglaselt madaldub. Kalmed asuvad põldude ja avarate kultuur-rohumaade piiril. Umbes 60 meetri kaugusel kalmest asub kitsas vesine nõgu, mis piirab poolkaares kalmete ümbrust. Kalmete juures on muld kividerikas, tuhkjas ja pruun.
Kalme nr. 17505 on edela-kirde suunas ovaalne küngas, mille põhjaots on üsna järsuks ja selgepiiriliseks küntud. Suurim laius põhja-otsal on 12 meetrit. See mõõt on võetud kalme üsna selgepiirilisest lääneservast kalme kivikeha tõenäolise piirini idapoolsel küljel. Künka enda nõlvak langeb siit edasi allapoole veel 6 meetri ulatuses. Kõrguste vahe künka harja ja jalami vahel on kuni 2,5 meetrit. Lõunapoolses osas aheneb kalmekünka kõrgm osa kuni 8 meetrini, kuid madalama kontuuri laius on 13 meetrit. Üldse on kalme põhja-poolne osa palju kompaktsem ja selgepiirilisem.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Muraste küla maadel. Mälestis jääb Tallinn-Rannamõisa-Kloogaranna kõrvalmaantee (A 11390) 13 kilomeetril lõuna poole, mööda külavaheteed 230 meetrit. Kalmed asuvad tee ääres, puude ja põõsastega kaetud maalapil. Kalmete kohal kulgeb elektriliin. Üle kalmete lõunaosa jookseb kiviaed.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestis kuulub tõenäoliselt I aastatuhande esimesse poolde. Mardi suured kalmed on registreeritud G. Niggoli koostatud Keila kihelkonna kirjelduses 1922. aastal. Leide kalmest ei teata. Mälestis võeti riikliku kaitse alla 1964. aastal. 1971. aastal koostati mälestise pass, mis kandis vana registri järgi numbrit 134.</span>


source: A
code: 17511
name: Muistsed põllud
type: arheoloogiamälestis
description:
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistsed põllud asuvad katastriüksustel 19801:001:0030 ja 19801:001:1187.</span>


source: A
code: 17515
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 141
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Vahetult maanteest lõunasse jääv kalme on ümbritsevast maastikust järsuservaliselt pool meetrit kõrgem platoo, kalme eristub muust alast ka taimkatte poolest. Kalme mõõtmed on põhja-lõuna suunas umbes 40 meetrit ja ida-lääne suunas 35 meetrit. Arvatavasti on kalmet osaliselt lõhkunud praegugi veel märgatav rohtunud tee, mis suundub kagu-loode suunas maanteele.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis paikneb Rannamõisa-Sõrve-Liikva maantee ja kunagise Sõrve raudtee ristumiskoha lähedal, maanteest lõuna pool (vt KKT Lisa 1. Kultuurimälestiste Kultusekivi (reg nr 17523) ja Kivikalmed (reg nr 17515-17516) asukoha skeem). Kalme asub lagedal, väheste põõsastega väljal. Lähedusse, kalmest lääne poole jääb kultusekivi (reg nr 17523) ja lõunasse teine kalme (reg nr 17516).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lähestikku asetsevad kalmed on mälestistena tuvastatud juba 1920. aastatel. Nõukogude perioodil olid kalmed muinsuskaitse all. Kalme kandis vanas registris numbrit 141.</span>


source: A
code: 17516
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 142
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kerkib muust maastikust esile umbes poole meetri kõrguselt, pind on tugevalt kamardunud, kuid siin seal on märgatavad raudkivid. Kõrgema ning muust alast erineva taimkattega ala vaatlusel võib oletada, et tegemist võib olla 2-3 kõrvuti rajatud kalmega, mille läbimõõdud on umbes 20-30 meetrit.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis paikneb Rannamõisa-Sõrve-Liikva maantee ja kunagise Sõrve raudtee ristumiskoha lähedal, maanteest lõuna pool (vt KKT Lisa 1. Kultuurimälestiste Kultusekivi (reg nr 17523) ja Kivikalmed (reg nr 17515-17516) asukoha skeem). Kalme asub lagedal, väheste põõsastega väljal. Lähedusse, kalmest loode poole jääb kultusekivi (reg nr 17523) ja kirdesse teine kalme (reg nr 17515).</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lähestikku asetsevad kalmed on mälestistena tuvastatud juba 1920. aastatel. Nõukogude perioodil olid kalmed muinsuskaitse all. Kalme kandis vanas registris numbrit 142.</span>


source: A
code: 17522
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2250
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi kõrgus maapinnast on ligemale meeter, ümbermõõt 9,5 meetrit. Kivi pealispind on suhteliselt lame. Kivil paiknevad lohud asuvad kõik kivi pealmisel küljel. Kaks üsna selget lohku on näha kivi kõrgemal harjal, neist veidi madalamal ida pool on üks lohk. Neljas, üsna tõenäoline lohupõhi paikneb kivi harja lõunapoolses osas. Lohkude läbimõõt on 6-7 cm ja nende praegune sügavaus on 1-3 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kultusekivi paikneb Sõrve küla tuumikust kagus. Kivi asub Aidavahe talu juurde viiva külavahetee ääres, jäädes sellest edela poole. Kaugus teest on ligemale 7 meetrit. Kivi paikneb kuival kõrgemal alal. Kivi ümbrus on võsastunud, seal kasvavad ka mõningad suuremad lepad</span>


source: A
code: 17523
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 17-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivi on ovaalse põhiplaaniga jämeda kristallilise koostisega raudkivi. Kivi pikkus ida-lääne suunas on 2,5 m, laius põhja-lõuna suunas 2 m, kõrgus 1,7 m. Suurim ümbermõõt on 8,5 m. Kivi on ida-lääne suunalise harjaga. Kivipind põhja suunas langeb astmeliselt, lõuna suunas aga nõrga kaldega. Lõunapoolsel kaldpinnal on 4 korrapärast kunstlikku lohku. Kõige selgem lohk on neist siiski vaid üks. Lohkude mõõtmed on läbimõõdus 6-7 cm ja sügavuses 1-3 cm. Muistis on lõuna ja ida poolt ümbritsetud väheste põllult kogutud kividega. Mälestist on kasutatud kultusobjektina arvatavasti I aastatuhandel eKr.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis paikneb Rannamõisa-Sõrve-Liikva maantee ja kunagise Sõrve raudtee ristumiskoha lähedal, maanteest 55 m lõuna pool (vt KKT Lisa 1. Kultuurimälestiste Kultusekivi  (reg nr 17523) ja Kivikalmed (reg nr 17515-17516) asukoha skeem). Kivi asub lagedal, väheste põõsastega väljal. Lähedusse, kivist lõuna ja ida poole jäävad kalmed reg nr 17515 ja 17516.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kultusekivi leidis arheoloog Mati Mandel 1974. a. mais. Samal aastal koostas M. Mandel mälestisele passi ning kivi võeti kultuurimälestisena kaitse alla. Mälestise vana registrinumber on K-17.</span>


source: A
code: 17529
name: Kalmistu "Surnumägi"
type: Kalmistu
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmistu "Surnumägi" (reg nr 17529) pärineb samuti eeldatavasti 13-18.sajandist. Muistise avastas 1986. aastal arheoloog Heiki Valk.</span>


source: A
code: 17532
name: Ohvrikivi
type: Ohvrikivi
alt_id: 376-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis kujutab endast ümara põhiplaaniga, ida-lääne suunas ovaalsemat, pealt kumerat kivi. Tema pikkus on ida-lääne suunas 1,3 m, laius põhja-lõuna suunas 1,1 m , kõrgus 0,9 m. Kivi pealispinnal leidub kagu-loode suunas piklik ovaalne looduslik lohk, mille pikkus on 0,5 m, laius 0,4 m ja sügavus 10-12 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Tutermaa küla maadel. Tallinn-Paldiski maanteest (A8) jääb mälestis 620 m kagusse, Tutermaa külakeskusest väljuvast teest 120 m kirde poole. Mälestis jääb karjatee hargnemiskoha lähedusse, põhjapoolse teeharu äärde. Looduslikult asub kivi kõrgemal paepealsel, söötis rohumaa võsastunud nurgas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Tuginedes kuuldustele ohvrikivist, kaevasid kohalikud elanikud kivi teda katnud savikihi alt välja. Mälestisena registreeriti kivi 1979. aastal. Samal aastal koostati Mati Mandel`i poolt mälestise pass, mis vana registri järgi kandis numbrit 376-k.</span>


source: A
code: 17533
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 233-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis paikneb kõrgel endisel kadakasel karjamaal ning kujutab endast ümardunud nurkadega kolmnurkse põhiplaaniga rohtukasvanud umbes 22x15 m suurust küngast. Kalme kerkib ümbritsevast alast kuni 1 m kõrgemale. Mälestise lõunaossa on kunagi kaevatud umbes 1,5 m sügavune suur auk, mis ulatub ümbritsevast maapinnastki veel 0,8 m sügavamale. Pole päris selge, kas auku ümbritsev, 1 m laiune ja 0,5 m kõrgune rohtukasvanud sõõrjas vall on kalme puutumatu osa või moodustunud august välja loobitud  kividest ja mullast. Äärmises lõunaosas leidub vallis 1 m laiune ava. August põhja poole jääb põhja-lõuna suunas 7,5 m pikkune ja ida-lääne suunas 6-8 m laiune, pealt murukamarasse kasvanud kompaktne kalmekiht, mis tõuseb ümbritsevast alast 0,9 m kõrgemale. Kalme kitseneb põhja suunas, kusjuures põhjatipu külgedele on korjatud 2 m laiuselt ja 4 m pikkuselt 0,5 m kõrgune kiht kive. Kalme lõunaossa kaevatud augu põhjaservast leiti savinõukild ja põletamata inimluid. Kalme koosneb raud- ja paekividest ning tumedast mullast. Kalme on osaliselt hävinud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Türisalu külas, Vääna-Keila-Joa kõrvalmaantee (A11141) 5,5 kilomeetril 150 m teest edelas. Mälestis asub elumajade keskel, kruntidevahelisel kadakasel söötis maaalal. Üle mälestise jookseb kõrgepingeliin.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestist kasutati matusepaigana ilmselt I aastatuhande I poolel. Mälestis avastati 1973. aastal Mati Mandel`i poolt. Samal aastal koostati mälestise pass. 1974. aastal esitati mälestis  riikliku kaitse alla võtmiseks vana registrinumbriga 233-k.</span>


source: A
code: 17534
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 153
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Sporaadiliselt levinud asulakoha kultuurkiht on üldiselt mattunud (luite)liiva alla. Kohati on kultuurkiht säilinud väga hästi, kuid teisal on seda hilisema inimtegevuse poolt lõhutud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Jägala Jõesuu linnamäe asulakoht paikneb Harjumaal Jõelähtme vallas Jägala-Joa külas. Linnus asub Jägala jõe paremal kaldal, 1,3 km kaugusel merest. Jõgi ümbritseb linnamäge lõunast ja läänest, idas paikneb hüdroelektrijaama paisjärv. Linnamägi on rajatud looduslikule neemikule, mida põhjast eraldab muust maast 190-200 m pikkune vall. Kaitsealune asulakoht paikneb linnuse vallist põhja ja kirde pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Jägala Jõesuu linnamäe asulakohalt saadi esimesed leiud 20. sajandi alguses ning muistist mainitakse mitmetes arheoloogiaalastes kirjutistes. 2008. aastal uuris linnust, asulakohta ja nende lähemat ümbrust arheoloog A. Kriiska. Nimetatud uuringute käigus kogutud leiumaterjal võimaldab asulakoha dateerida vanemasse (500 eKr – 450 eKr) ja keskmisesse rauaaega (450-850 pKr).</span>


source: A
code: 17535
name: Linnus
type: Linnus
alt_id: 152
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Jägala Jõesuu linnamägi asub Harjumaal Jõelähtme vallas Jägala-Joa külas. Linnus on Jägala jõe paremal kaldal, 1,3 km kaugusel merest, jõekäärus. Jõgi ümbritseb linnamäge lõunast ja läänest, idas paikneb hüdroelektrijaama paisjärv.
Linnamägi on rajatud looduslikule kolmnurkja põhiplaaniga neemikule, mille kõrgus jõest on 15-18 m. Põhjast on linnamägi eraldatud muust maast välisküljelt 6-7 m ja siseküljelt 2 m kõrguse valliga. Ida-lääne suunaline vall on 190-200 m pikk, mis läänepoolses osas on ebamäärane ja laialivalguv. Valli astang on arvatavasti suuremalt jaolt looduslik ja moodustunud Litoriinamere randvalli-astanguna. 
Linnamäe õueala on ebaühtlase reljeefiga, mis koosneb tuiskliivast ja selle luidetest. Linnamäe põhjaosas vahetult valli taga on 40-50 m laiune tasane vöönd, mille lõunapoolsel piiril on kirde-edela suunaline 1-1,5 m kõrguste luidete ahelik.
Linnuseõue põhja- ja lääneosas on sporaadiliselt säilinud kiviaegse asulakoha kultuurkiht. Asula paikneb praegu 17–18 m kõrgusel üle mere pinna, kuid esimesel kasutusetapil tüüpilise kammkeraamika kultuuri ajal oli tegemist Litoriinamere rannalähedase saarekesega. Neoliitikumi teisel poolel, hilise kammkeraamika kultuuri perioodil jäi asulakoht Limneamerest kaugele ja oli seotud jõega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Jägala Jõesuu linnamägi asub Harjumaal Jõelähtme vallas Jägala-Joa külas. Linnus on Jägala jõe paremal kaldal, 1,3 km kaugusel merest, jõekäärus. Jõgi ümbritseb linnamäge lõunast ja läänest, idas paikneb hüdroelektrijaama paisjärv.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Jägala Jõesuu linnamäge kui kaitserajatist mainitakse teaduskirjanduses juba 19. sajandil. Esimesed arheoloogilised uuringud viidi läbi juba sama sajandi lõpul (A. Friedenthal). Kiviaja asulakoht linnamäel avastati 1917. aastal. 1920-1923 uurisid linnust ja kiviaegset asulat A. Spreckelsen ja A.M. Tallgren, 1923 osales uuringutel ka A. Friedenthal. Samal aastal tegi linnamäel kõrguste mõõtmisi Soome kiviaja uurija J. Ailio. Mälestise passi koostas arheoloog Tanel Moora 1972. aastal. 1985 kaevas linnamäe põhjaosas prooviauke E. Tõnisson, 1999 uuris linnuse lõunaosa A. Lavi.  2005 uurisid põhjavalli ja kiviaja asulakohta K. Johanson ja M. Veldi. 2007 kaevati samuti valli ning uuriti ümbritsevat maastikku M. Lõhmuse ja E. Orase poolt ning 2008.-2009. aastal kaevas nii linnusel kui ka linnuse ümbruses A. Kriiska.</span>


source: A
code: 17539
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 2014
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Asulakoha kultuurkiht pole kogu oma levialal ühesuguse paksusega – kohati on see mitmekihiline, olles tekkinud mitmel kasutusperioodil, teisal on see ühekihiline, sporaadiliselt pole kultuurkihti tekkinud või see on hilisema inimtegevuse käigus hävinenud. Oletatavalt on erineva kultuurkihi paksusega alad tingitud ka toonases külas paiknenud majanduskompleksidest ja nendevahelistest kultuurkihi ladestumise mõttes vähem intensiivsetest aladest. Asulakohalt on leitud mitmeid ehitiste ja rajatiste jäänuseid (nt kahe hoone jäänused, mitmed koldeasemed ja ahjuvared, mitmed kuni 2,5 m x 1,5 m suurused ja 0,7 m sügavused süvendid - nn majapidamislohud) (Lang, V. 1996, 105-106).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Iru linnamäe lähiümbruses, sellest põhja pool on laialdastel aladel avastatud muinasaegse nn Iru avaasula kultuurkihti. Asula kunagist suurust pole enam võimalik kindlaks teha, sest suur osa kultuurkihist on piirkonnas viimase nelja aastakümne jooksul toimunud elamuehituse käigus hävinud.

Iru linnamägi (rahvapärase nimetusega Linnapära, ka Linnapere) paikneb Pirita jõe paremkaldal, jõekäärus, jäädes 10 km Tallinna keskusest ida poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Iru linnuse tuvastas esimesena baltisaksa arheoloog Artur Spreckelsen. Tuntuks sai muistis tänu Artur Vassari poolt ajakirjanduses avaldatud sõnumile 1922. aastal, järgmisel aastal kirjeldas linnamäge üksikasjalikult arheoloog Erik Laid. Arheoloogilised kaevamised on Irus toimunud 1936-1938 Richard Indreko ja A. Vassari juhtimisel, viimane uuris linnust ka aastatel 1952-1958. Valter Lang kaevas Irus aastatel 1984-1986. 

Avaasula uurimine on toimunud paralleelselt linnuse uuringutega, saades alguse 1936. aastal. Lisaks A. Vassarile on asulat uurinud ka Evald Tõnisson (1967), Vello Lõugas ja Ülle Tamla (1976) ning Marika Mägi (2006). 

Iru muistne asulakoht on olnud kasutusel 7.-13. sajandini pKr. 

Mälestis võeti riikliku kaitse alla 1973. aastal ning Eesti Vabariigi Muinsuskaitseseaduse alusel 1998. aastal.

Vt lisaks: 
Lang, V. 1996. Muistne Rävala. Muistised, kronoloogia ja maaviljelusliku asustuse kujunemine Loode-Eestis, eriti Pirita jõe alamjooksu piirkonnas. I–II. Muinasaja teadus, 4. Tallinn, 33-118.
Mägi, M. 2007. Iru linnusest Püha Birgitta kloostrini. Merenduslik kultuurmaastik Pirita jõe alamjooksul. Kunstiteaduslikke Uurimusi = Studies on art and architecture = Studien für Kunstwissenschaft, 4, 17 - 40.</span>


source: A
code: 17540
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 488
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme paikneb ümbruskonna suhtes kõige kõrgemas kohas, klindi lähedal.  Kalme on põhiplaanilt üsna korrapäraselt ümmargune - läbimõõt põhja-lõuna suunas on umbes 16,5 m ja ida-lääne suunas 17 m. Kalme edela- ja lõunaservast on mitme meetri laiuselt kalmekihti ära lükatud. Kalme laele on lükatud kruusa ja kiviklibu ning sellega ehitise esialgset kõrgust ligi meetri võrra suurendatud. Kalme kõrgus on suurem ida ja kagu jalamilt mõõtes, ulatudes pealelükatud materjali arvel ligi 3 meetrini, lääne pool kuni 1 meetrini. Hästi jälgitav on vaid kalme kagusektor, mis on kamardunud ja tasane. Kalme kesk- ja põhjaosa on hävitatud Teise maailmasõja ajal kalmesse sisse kaevatud laskepesaga.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme vallas Iru külas, Narva maanteest idas, Linnuse tee ja Pärnamäe tee ristumiskohast Narva maanteega 110 m kirde suunas. Koht on paremal pool Pirita jõge, kohal, kus jõeorust mäkke tõusev tee jõuab üles. Kalme asub teest u 20 m lõuna pool kõrgel seljandikul.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Iru kalmet on esmakordselt mainitud 1938. aastal O. Saadre arheoloogilise inspektsiooni aruandes. 1956. aastal kaevati kalmest A. Vassari juhtimisel läbi ligikaudu veerandik, kalme edelasektor 42 m2 ulatuses. Kalme võeti muinsuskaitse alla 1964. aastal, mälestise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1971. aastal.
Kivikalme on rajatud tõenäoliselt eelrooma rauaajal (500 eKr - 50 pKr), kuid järelmatmisi on tehtud ka rooma rauaajal (50-450 pKr).</span>


source: A
code: 17543
name: Kalmeväli
type: Kalme
alt_id: 190-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme on avastatud arheoloog Vello Lõugase poolt 1975. a aprillis ja esitati esmakordselt kaitse alla võtmiseks 1975. a mais.</span>


source: A
code: 17544
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2251
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on põhiplaanilt ümmargune tugevasti kamardunud kivikangur. Kalme keskosa on kõige kõrgem, servaosad madalduvad kuni sulavad kokku ümbritseva maapinnaga. Kalme kõrgus on kuni 1,5 m, läbimõõt nii ida-lääne kui ka põhja-lõuna suunas 13 m. Kalme koosneb arvatavasti paekividest, kuid kalme lääne- ja idaservas on näha ka mõnda suuremat raudkivi. Kivid istuvad sügavasti maa sees ja võivad kuuluda kalmet jalamilt piirava kiviringi juurde.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn-Narva maanteest (põhimaantee nr 1) lõuna pool. Kalme on Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 250 m kaugusel edelas, jõe vasakust kaldast umbes 25 m kaugusel. Kalmest  30,5 m kaugusel lääne pool (290°) asub kultusekivi (reg nr 17567). Maastik on tasane, lage, paepealne karjamaa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestise (reg nr 17544) avastas kodu-uurija Oskar Raudmets 1970. aastate alguses. Kivikalme võeti mälestisena kaitse alla 1973. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta mais. Kalmel ei ole toimunud arheoloogilisi uurimistöid.</span>


source: A
code: 17545
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2252
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on põhiplaanilt ümmargune, korrapärane kivikirstkalme. Kalme kõrgus ümbritsevast maapinnast on läänepoolsel küljel 1,1 m, edela ja loode suunal 0,8 m. Kalme ida ja kaguosa on mõnevõrra lõhutud ja tasandatud ning seal sulavad kalme servad märkamatult ümbritseva maapinnaga kokku. Ülejäänud kolmveerandi ringi ulatuses on kalmel järsk serv. Kalme läbimõõt on umbes 16 m. Kalme pealispinnal on jälgitavad mitmed tugevasti kamardunud lohud, märgid kunagisest lõhkumisest. Edelapoolses sektoris on kalme pealispinnast väljas paar suuremat raudkivi.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn-Narva maanteest (põhimaantee nr 1) lõuna pool, Jõelähtme–Kostivere teest (kõrvalmaantee nr 11109) läänes, ristmikust Narva maanteega 130 m edelas. Kalme on Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 100 m kaugusel lõunaedelas, jõe paremast kaldast umbes 55 m kaugusel idas. Rebala Muinsuskaitseala keskus-muuseumi hoonest jääb kalme 125 m kaugusele edelasse. Kalmest u 20 m idas, kalme ja Kostiverre mineva tee vahel on mingi hoone vundamendi jäänus.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivikalme (reg nr 17545) avastas kodu-uurija Oskar Raudmets 1973. aastal ning näitas seda arheoloogidele, samal aastal võeti objekt mälestisena kaitse alla. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1974. aastal. Kalmel ei ole toimunud arheoloogilisi uurimistöid.</span>


source: A
code: 17546
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 98-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on põhiplaanilt ümmargune, pealt lage, umbes 0,5 m kõrgune kangur. Kalme läbimõõt on põhja-lõuna suunas 13,5 m ja ida-lääne suunas 16 m. Kalme on arvatavasti ühest servast maha küntud. 1970. aastatel oli kalme pealispind osaliselt üles küntud, mistõttu olid nähtaval paeplaadid, raudkivid ja peenem kiviprügi, kividevaheline muld oli tume ning sisaldas tillukesi luutükke.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestised (reg nr 17546 ja 17547) asuvad Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn-Narva maanteest (põhimaantee nr 1) põhja pool, Loo külast Jõelähtme kiriku juurde mineva tee ja Narva maantee ristmikust 650 m ja Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 1440 m kaugusel läänes. Kalmetest 140 m loode pool on alajaam. Mälestised paiknevad maantee haljasriba serval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestised (reg nr 17546 ja 17547) avastati 1970. aastate keskpaiku seoses Rebala ümbruse muististe registreerimisega. Kalmetele juhtis tähelepanu kodu-uurija Oskar Raudmets.  Kalmed esitati kaitse alla võtmiseks 1975. aastal. Muististe passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1977. aasta mais. Kalmetel ei ole toimunud arheoloogilisi uurimistöid.</span>


source: A
code: 17547
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 99-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kivikalme (reg nr 17547) on ehitatud teise samalaadse kalme (reg nr 17546) kaguserva vastu. Mälestis on ümmarguse põhiplaaniga, kuid kalme lõunaserv on maanteekraaviga ehitamisel maha kaevatud. Säilinud osa laius maanteega risti on 9,5–10 m, teistpidi 11 m. Kalme pealispinda oli 1970. aastatel sügavkünniga kahjustatud, mistõttu olid nähtaval kamara all olnud suuremad paelatakad, mille vahel oli tumedam muld.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestised (reg nr 17546 ja 17547) asuvad Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn-Narva maanteest (põhimaantee nr 1) põhja pool, Loo külast Jõelähtme kiriku juurde mineva tee ja Narva maantee ristmikust 650 m ja Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 1440 m kaugusel läänes. Kalmetest 140 m loode pool on alajaam. Mälestised paiknevad maantee haljasriba serval.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestised (reg nr 17546 ja 17547) avastati 1970. aastate keskpaiku seoses Rebala ümbruse muististe registreerimisega. Kalmetele juhtis tähelepanu kodu-uurija Oskar Raudmets.  Kalmed esitati kaitse alla võtmiseks 1975. aastal. Muististe passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1977. aasta mais. Kalmetel ei ole toimunud arheoloogilisi uurimistöid.</span>


source: A
code: 17548
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 102-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme on põhiplaanilt ümmargune umbes 0,4-0,8 m kõrgune kangur, mille läbimõõt on 16–17 m. Kalme servad on põhjapoolses osas hästi säilinud (loodeserv on eriti järsk ja selge), lõuna ja kaguosas on servad madalamad. Kalme jääb osaliselt õueaiamaale, üle mälestise on rajatud kiviaed ja kasvab sirelihekk.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme vallas Parasmäe külas, Tallinn-Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 1,08 km lõuna pool, Jõelähtme–Kostivere teest (kõrvalmaantee nr 11109) u 50 m loode pool, Paemurru talu juures. Tegemist on kahest kalmest koosneva rühmaga, mis paiknevad teineteisest u 25 m kaugusel vana paemurruaugu servas. Kalme (reg nr 17548) jääb teisest (reg nr 17549) 210° alla. Kalmed paiknevad Kostivere karstialast ida pool. Maastik on tasane, kerge kaldega loodesse, karstiala suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17548) avastas 1973. aastal kodu-uurija Oskar Raudmets. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta oktoobris.</span>


source: A
code: 17549
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 103-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme kerkib ümbritsevast tasasest maastikust esile madala ringvallina: suurem osa kalmest on ära veetud, vaid servad on alles. Põhja-lõuna suunas 18 m läbimõõduga ja teistpidi kitsama (16 m) kalmepõhja siseosa on ühel kõrgusel ümbritseva maapinnaga. Säilinud kalmeserva=valli kõrgus on 30-40 cm ja laius 1,5-2 m. Maanteepoolsel, st idaküljel on paari m pikkune ja 1,5 m laiune radiaalselt kalme keskosa suhtes asetsev kõrgem, äravedamata osa. Kalme serv on kõige laiemalt alles põhjaosas, see-eest idaserv isegi katkeb 4-5 m pikkuses lõigus. Kalme keskosa on tasane, siin-seal ulatuvad maapinnale suurte raudkivide nukid, eriti põhja ja edela osas. Tegemist on olnud ümmarguse põhiplaaniga kivikirstkalmega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme vallas Parasmäe külas, Tallinn-Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 1,08 km lõuna pool, Jõelähtme–Kostivere teest (kõrvalmaantee nr 11109) u 50 m loode pool, Paemurru talu juures. Tegemist on kahest kalmest koosneva rühmaga, mis paiknevad teineteisest u 25 m kaugusel vana paemurruaugu servas. Mälestis (reg nr 17549) jääb Paemurru taluhoonest 50 m kaugusele kirdesse. Kalme (reg nr 17548) jääb mälestisest (reg nr 17549) 210° alla.  Kalmed paiknevad Kostivere karstialast ida pool. Maastik on tasane, kerge kaldega loodesse, karstiala suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17548) avastas 1973. aastal kodu-uurija Oskar Raudmets. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta oktoobris.</span>


source: A
code: 17550
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 104-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on ligikaudu ümmarguse põhiplaaniga kangur, mille läbimõõt on 12–14 m ja kõrgus umbes 0,75 m. Kogu kalme on pealt paksult kamardunud. Üle kalme kulgeb õue piirav kiviaed, mälestise lõunakagu ossa on rajatud kelder. Kalme uurimisel tehtud proovišurfis paljandus 30 cm paksuse kamarakihi alt kivikalmele iseloomulik kivilade, mille ülaosast leiti põletamata luid, esemeleide kalmest ei saadud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn-Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 135 m lõuna pool, Loo külateest u 70 m kagus, Kihu talu õueala loodepiiril.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17550) on esmakordselt registreeritud 1976. aastal seoses Rebala ümbruse muististe arvelevõtmisega. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1976. aasta oktoobris. Tõenäoliselt on tegemist kivikirstkalmega.</span>


source: A
code: 17551
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 105-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on ligikaudu ümmarguse põhiplaaniga kivikangur, mille läbimõõt on 21–22 m. Kalme ümbrus on ebatasane, mistõttu pole mälestise kõrgust üheselt võimalik määrata, kuid kalme piirid on üldiselt hästi eristatavad. Kalme lääne- ja edelaküljel maapind kergelt alaneb ning seal ulatub kangru kõrgus 1,3 meetrini. Kalmet on lõhutud – perifeersetes osades on näha mitmeid lohke. Kalme keskosa kerkib kõrge kühmuna üle ümbritseva kangru. Siia on kas kuhjatud kalme servadest võetud paeklibu või ongi kalme algselt olnud nii kõrge ja ääreosad madaldunud siit materjali võttes. Kalme harjal on u 1 m läbimõõduga madal lohk, mille teke on ebaselge. Mälestis koosneb pae- ja raudkividest, mille vahel on must muld. Kohati on kalme pinnal näha paetükke, loodesektoris on paljandunud üks suurem raudkivi. Üldiselt on mälestis tugevalt kamardunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn-Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 110 m edela pool, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 390 m kaugusel kagus. Kalme on Jõelähtme–Kostivere teelt (kõrvalmaantee nr 11109) kohe pärast Rebala muinsuskaitseala keskus-muuseumit kagusse keeravalt taludeni viivast teest 120 m kirdes, ristmikust 300 m kaugusel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17551) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta mais. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalmega.</span>


source: A
code: 17552
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 106-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on ligikaudu ümmarguse põhiplaaniga kivikangur, mille läbimõõt on ida-lääne suunas 11–12 m ja põhja-lõuna suunas 13,5 m. Kalme on pealt tihedasti kamardunud ja kivid ei paista maapinnale. Kalme pealispind on kumer, nõlvad on lauged, libamisi ümbritseva maapinnaga kokkusulavad. Kalmeservad on madalamad lõuna- ja kirdeküljel, kus kalme ei kerki üle poole meetri ümbritsevast maapinnast, teistest külgedest on kalme 0,6 m kõrge. Kalme lauged nõlvad viitavad sisemuses olevale paekividest ringmüüri jäänustele, mis varisedes muudavad kivikirstkalme tavaliselt laugemanõlvaliseks kui raudkividest ringmüür. Kalmepind on lõuna-, kagu- ja mõnevõrra ka lääneservas nõgus, mis viitab kunagisele lõhkumisele.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn-Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 260 m edela pool, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 680 m kaugusel kagus. Kalme on Jõelähtme–Kostivere teelt (kõrvalmaantee nr 11109) kohe pärast Rebala muinsuskaitseala keskus-muuseumit kagusse keeravalt taludeni viivast teest 100 m kirdes, Kostivere tee ristmikust 590 m kaugusel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17552) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta mais. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalme tüüpi kalmega.</span>


source: A
code: 17553
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 107-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Eluhoone kagunurga juures asuvat kalmet ümbritseb tasane maa, millel on vaevumärgatav kallak ida suunas. Mälestise läbimõõt on umbes 7 m. Kalme on pealt tugevasti kamardunud ja lage kangur, mille kõrgus on 0,8 m. Kalme serv on eriti kõrge ja selge lääne- ja edelaosas, kus kalme jalamit palistavad üsna suured sügavalt maa sees istuvad raudkivid. Lääneserval näivad kivid olevat sirges reas. Kivide läbimõõt on üle 0,5 m, mõnel kivil on sirge serv väljapoole. Selle kalme ehituses on üldse kasutatud palju raudkive. Kalme kontuuri on võrdlemisi raske kindlaks teha, sest idaküljelt on kalmet lõhutud. Kalme keskossa rajatud uuringušurfist leiti põletamata luutükke.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestised (reg nr 17553 ja 17565) asuvad Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Paemurru talu õues. Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) jäävad kalmed u 340 m edela poole, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 800 m kaugusele kagusse. Kalmed on Jõelähtme–Kostivere teelt (kõrvalmaantee nr 11109) kohe pärast Rebala muinsuskaitseala keskus-muuseumit kagusse keeravalt taludeni viivast teest 70 m kirdes, Kostivere tee ristmikust 700 m kaugusel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17553) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta aprillis. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalme tüüpi kalmega.</span>


source: A
code: 17554
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 108-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub tasasel maal, kus on vaevumärgatav langus ida suunas. Mälestis on põhiplaanilt ümmargune kangur, millel on loodeservas väike väljaulatuv osa. Kalme läbimõõt kirde-edela suunas on 16,5 m, kagu-loode suunas 21,5 m, kangru kõrgus on 0,5 m. Tõenäoliselt liitub ümara kujuga kivi(kirst)kalmele 5-6 m pikkune ja sama lai sopp, mida võib interpreteerida kas juurdeehitusena või mingil perioodil kalmelt maha lükatud materjalina. Kalme pind on tugevalt kamardunud, kohati paistab suuremate raudkivide nukke. Kalme on tasase pinnaga, ilma lõhkumisjälgedeta.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis (reg nr 17554) asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Paemurru talust u 50 m kaugusel edelas. Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) jääb kalme u 390 m edela poole, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 830 m kaugusele kagusse. Kalme on Jõelähtme–Kostivere teelt (kõrvalmaantee nr 11109) kohe pärast Rebala muinsuskaitseala keskus-muuseumit kagusse keeravalt taludeni viivast teest 40 m kirdes, Kostivere tee ristmikust 700 m kaugusel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17554) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta mais. Arvatavasti on tegemist juurdeehitusega kivikirstkalmega, kuhu on maetud ka pärast kivikirstkalmete kasutamise aega.</span>


source: A
code: 17555
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 109-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub paeaukudega ebatasaseks muudetud maal. Mälestis on väliselt hästi säilinud põhiplaanilt ümmargune kangur, mille läbimõõt on 10,5–11 m, kõrgus kuni 1,4 m. Kõige kõrgem on kalme loodeserv, teistest külgedest kerkib kalme üle ümbritseva maapinna 0,5–0,8 m. Kalme pind on tugevalt kamardunud, üksnes lõunakagu serval on näha suurem sügavasti maa sees istuv raudkivi. Kuigi kalme ümmargune kontuur on eraldatav, ei ole kalme piir selge, sest kalmet on ilmselt mitmest kohast madalamaks võetud. Lõhkumised pole sügavad ja on tugevasti kamardunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis (reg nr 17555) asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Väljari talust u 80 m kaugusel põhjas, Paemurru talust sama kaugel kirdes. Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) jääb kalme u 260 m edela poole, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 830 m kaugusele kagusse. Kalme on Jõelähtme–Kostivere teelt (kõrvalmaantee nr 11109) kohe pärast Rebala muinsuskaitseala keskus-muuseumit kagusse keeravalt taludeni viivast teest 160 m kirdes, Kostivere tee ristmikust 670 m kaugusel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17555) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta mais. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalme tüüpi kalmega.</span>


source: A
code: 17556
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 110-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmed (reg nr 17556 ja 17557) on mälestisterühma kõige idapoolsemad. Kalmed ulatuvad osaliselt kiviaia alla. Mälestisi on lõhutud seoses tulepesade ja kaevikute rajamisega ning neist väljavisatud pinnas on moonutanud kalmete algset kontuuri. Raske on hinnata, kas siin on tegelikkuses olnud kaks või kolm kalmet. Kokkukasvanud vare pikkus (34 m) võimaldab oletada, et siin võib olla kolm kalmet, kuid samas vare suurim laius (16 m) viitab siiski kahele, 16 m diameetriga kalmele. Kalmetesse rajatud kaevikud on 1,5–3 m laiad ning 0,5–1,5 m sügavad, kaevikute põhi on rohtunud või varisenud täis kiviklibu. Kalmete ehitusel on peamiselt kasutatud paekive, mille vahel on põletusmatustele iseloomulik must muld. Põhjapoolsel küljel kerkivad kalmed ümbritsevast maapinnast u 1 m kõrgusele, kuid kalmete algkõrgust on kaevikutest välja visatud pinnase tõttu raske hinnata. Kalmete kirde- ja edelaserv on säilinud paremini, kattunud paksu rikkumata kamaraga, sinna ei ole ulatunud ka sõjaaegsed kaevamised.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestisterühm (reg nr 17556–17562) asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 110 m edela pool, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 800 m kaugusel kagus. Kalmegrupp jääb Narva maantee 23,75 kilomeetril endiste kuivatite juurest Paemurru ja Väljari taludeni pööravalt teelt u 70 m ida poole. Kalmegrupp on ida–lääne suunas u 90 m pikkusel ja põhja-lõuna suunas u 30 m laiusel alal. Kalme (reg nr 17556) paikneb servapidi kiviaia all, teised jäävad ridamisi nimetatud kalmest lääne poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17556) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta mais. Mälestised (reg nr 17556 ja 17557) on kaevikutega niivõrd lõhutud, et kalmete tüüpi pole võimalik ilma täiendavate uuringutega kindlaks teha, ülejäänud kalmerühma (mälestised reg nr 17558–17562) kuuluvad kalmed on tõenäoliselt kivikirstkalme tüüpi.</span>


source: A
code: 17557
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 111-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmed (reg nr 17556 ja 17557) on mälestisterühma kõige idapoolsemad. Kalmed ulatuvad osaliselt kiviaia alla. Mälestisi on lõhutud seoses tulepesade ja kaevikute rajamisega ning neist väljavisatud pinnas on moonutanud kalmete algset kontuuri. Raske on hinnata, kas siin on tegelikkuses olnud kaks või kolm kalmet. Kokkukasvanud vare pikkus (34 m) võimaldab oletada, et siin võib olla kolm kalmet, kuid samas vare suurim laius (16 m) viitab siiski kahele, 16 m diameetriga kalmele. Kalmetesse rajatud kaevikud on 1,5–3 m laiad ning 0,5–1,5 m sügavad, kaevikute põhi on rohtunud või varisenud täis kiviklibu. Kalmete ehitusel on peamiselt kasutatud paekive, mille vahel on põletusmatustele iseloomulik must muld. Põhjapoolsel küljel kerkivad kalmed ümbritsevast maapinnast u 1 m kõrgusele, kuid kalmete algkõrgust on kaevikutest välja visatud pinnase tõttu raske hinnata. Kalmete kirde- ja edelaserv on säilinud paremini, kattunud paksu rikkumata kamaraga, sinna ei ole ulatunud ka sõjaaegsed kaevamised.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestisterühm (reg nr 17556–17562) asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 110 m edela pool, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 800 m kaugusel kagus. Kalmegrupp jääb Narva maantee 23,75 kilomeetril endiste kuivatite juurest Paemurru ja Väljari taludeni pööravalt teelt u 70 m ida poole. Kalmegrupp on ida–lääne suunas u 90 m pikkusel ja põhja-lõuna suunas u 30 m laiusel alal. Kalme (reg nr 17556) paikneb servapidi kiviaia all, teised jäävad ridamisi nimetatud kalmest lääne poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17557) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta mais. Mälestised (reg nr 17556 ja 17557) on kaevikutega niivõrd lõhutud, et kalmete tüüpi pole võimalik ilma täiendavate uuringutega kindlaks teha, ülejäänud kalmerühma (mälestised reg nr 17558–17562) kuuluvad kalmed on tõenäoliselt kivikirstkalme tüüpi.</span>


source: A
code: 17558
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 112-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme (reg nr 17558) asub mälestistest (reg nr 17556–17557) 7 m kaugusel lääne–loode suunas (290°). Mälestis on põhiplaanilt ümmargune korrapärase ehitusega kivikangur, mis on lage ja pealt tihedasti kamardunud. Kalme lõunapoolne nõlv on võrdlemisi madal (0,3 m), sest selles suunas kalmealune maapind kerkib. Ülejäänud külgedel, eriti põhja pool, on kalme kõrgus ümbritsevast maapinnast kuni 1 m. Selge kontuuriga kalme läbimõõt on 10,5-11 m. Kalme pealispind on suhteliselt tasane, välja arvatud paar suuremat kuni 0,2 mm sügavust nõgu , kust on nähtavasti materjali võetud. Lohud on kamardunud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestisterühm (reg nr 17556–17562) asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 110 m edela pool, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 800 m kaugusel kagus. Kalmegrupp jääb Narva maantee 23,75 kilomeetril endiste kuivatite juurest Paemurru ja Väljari taludeni pööravalt teelt u 70 m ida poole. Kalmegrupp on ida–lääne suunas u 90 m pikkusel ja põhja-lõuna suunas u 30 m laiusel alal. Kalme (reg nr 17556) paikneb servapidi kiviaia all, teised jäävad ridamisi nimetatud kalmest lääne poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17558) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta mais. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalme tüüpi kalmega.</span>


source: A
code: 17559
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 113-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmed (reg nr 17559 ja 17560) on kokku ehitatud või kokku kasvanud kalmed, mis paiknevad lõhutud kalmetest (reg nr 17556 ja 17557) 5 m lääne pool ja hästi säilinud kalmest (reg nr 17558) u 1 m lõuna pool. Kirjeldatavad kalmed on ida-lääne suunas u 19 m pikkune vare, mis on pealt üleni tihedasti kamardunud ja lage. Vare lääneosas on eristatav u 11 m läbimõõduga suurem kivikalme ja idaotsas teine väiksem 8-9 m läbimõõduga kalme. Pealispinnalt pole kahte kalmet võimalik üksteisest eristada, üksnes vare lõuna ja põhja serval on mõlemil pool vastakuti üks koht, kus kalme servajoon kooldub sissepoole, viidates kahe kalme liitekohale. Väiksem kalme (reg nr 17559) on pealt paksult kamardunud kumer kangur, mis kerkib ümbritsevast maapinnast kuni 1 m kõrgusele. Suurem kalme (reg nr 17560) on pealt suhteliselt tasane, välja arvatud mõned nõod, mis lähevad peaaegu ida-lääne suunaliselt ridastikku läbi kalme. Need on u 0,2 m sügavad ja ammu kamardunud. Kalme kõrgus on u 0,7 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestisterühm (reg nr 17556–17562) asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 110 m edela pool, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 800 m kaugusel kagus. Kalmegrupp jääb Narva maantee 23,75 kilomeetril endiste kuivatite juurest Paemurru ja Väljari taludeni pööravalt teelt u 70 m ida poole. Kalmegrupp on ida–lääne suunas u 90 m pikkusel ja põhja-lõuna suunas u 30 m laiusel alal. Kalme (reg nr 17556) paikneb servapidi kiviaia all, teised jäävad ridamisi nimetatud kalmest lääne poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17559) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta mais. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalme tüüpi kalmega.</span>


source: A
code: 17560
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 114-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmed (reg nr 17559 ja 17560) on kokku ehitatud või kokku kasvanud kalmed, mis paiknevad lõhutud kalmetest (reg nr 17556 ja 17557) 5 m lääne pool ja hästi säilinud kalmest (reg nr 17558) u 1 m lõuna pool. Kirjeldatavad kalmed on ida-lääne suunas u 19 m pikkune vare, mis on pealt üleni tihedasti kamardunud ja lage. Vare lääneosas on eristatav u 11 m läbimõõduga suurem kivikalme ja idaotsas teine väiksem 8-9 m läbimõõduga kalme. Pealispinnalt pole kahte kalmet võimalik üksteisest eristada, üksnes vare lõuna ja põhja serval on mõlemil pool vastakuti üks koht, kus kalme servajoon kooldub sissepoole, viidates kahe kalme liitekohale. Väiksem kalme (reg nr 17559) on pealt paksult kamardunud kumer kangur, mis kerkib ümbritsevast maapinnast kuni 1 m kõrgusele. Suurem kalme (reg nr 17560) on pealt suhteliselt tasane, välja arvatud mõned nõod, mis lähevad peaaegu ida-lääne suunaliselt ridastikku läbi kalme. Need on u 0,2 m sügavad ja ammu kamardunud. Kalme kõrgus on u 0,7 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestisterühm (reg nr 17556–17562) asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 110 m edela pool, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 800 m kaugusel kagus. Kalmegrupp jääb Narva maantee 23,75 kilomeetril endiste kuivatite juurest Paemurru ja Väljari taludeni pööravalt teelt u 70 m ida poole. Kalmegrupp on ida–lääne suunas u 90 m pikkusel ja põhja-lõuna suunas u 30 m laiusel alal. Kalme (reg nr 17556) paikneb servapidi kiviaia all, teised jäävad ridamisi nimetatud kalmest lääne poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17560) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta mais. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalme tüüpi kalmega.</span>


source: A
code: 17561
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 115-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme (reg nr 17561) asub mälestisest (reg nr 17560) 3 m lääne pool. Kalme on pealt lage ja paksult kamardunud. Mälestis on ümmarguse põhiplaaniga 12–13 m läbimõõduga kivikangur, mis kerkib ümbritsevast maapinnast 0,5–0,7 m kõrgusele. Kalme keskosas on madal nõgu ja selle kõrval madal kamardudnud mullakuhi. Mälestise nõlvad on selged ja järsud, üksnes lääne-edela osa on laialivalguvam. Kalme kumerast kontuurist väljaulatavam nukk on ka põhjaküljel. Nimetatud lõhkumised pärinevad nõukogude ajast, kui kalme pealt viidi ära taludevahelist kiviaeda.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestisterühm (reg nr 17556–17562) asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 110 m edela pool, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 800 m kaugusel kagus. Kalmegrupp jääb Narva maantee 23,75 kilomeetril endiste kuivatite juurest Paemurru ja Väljari taludeni pööravalt teelt u 70 m ida poole. Kalmegrupp on ida–lääne suunas u 90 m pikkusel ja põhja-lõuna suunas u 30 m laiusel alal. Kalme (reg nr 17556) paikneb servapidi kiviaia all, teised jäävad ridamisi nimetatud kalmest lääne poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17561) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta mais. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalme tüüpi kalmega.</span>


source: A
code: 17562
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 116-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme (reg nr 17562) on mälestisterühma (reg nr 17556–17562) kõige läänepoolsem kalme jäädes kalmest (reg nr 17561) paar meetrit lääne poole. Mälestis on ümmarguse põhiplaaniga u 18 m läbimõõduga kangur, mille kõrgus on 0,4–0,8 m, kusjuures kalme põhjapoolne nõlv on maapinna languse arvel veelgi kõrgem. Kalme servaosad on kõrgemad kui siseosa, mis on tingitud arvatavasti sellest, eet kalme pealt on oluliselt materjali minema veetud. Kalme pealispind on lõhkumiste tõttu ebatasane, nõgude sügavus on u 25 cm. Kalme loodeserva sisse on kaevatud kunagi mingi post.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestisterühm (reg nr 17556–17562) asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 110 m edela pool, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 800 m kaugusel kagus. Kalmegrupp jääb Narva maantee 23,75 kilomeetril endiste kuivatite juurest Paemurru ja Väljari taludeni pööravalt teelt u 70 m ida poole. Kalmegrupp on ida–lääne suunas u 90 m pikkusel ja põhja-lõuna suunas u 30 m laiusel alal. Kalme (reg nr 17556) paikneb servapidi kiviaia all, teised jäävad ridamisi nimetatud kalmest lääne poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17562) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta mais. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalme tüüpi kalmega.</span>


source: A
code: 17563
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 117-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub suhteliselt tasasel lagedal maal, millel on kerge kalle ida suunas. Mälestis on edela-kirde-põhja suunas poolkaarekujuline. Kalme lääneserv on hästi jälgitav alates u 15 m end. kuivatist lõuna pool kuni kalme edelatipuni ja sealt poolkaares kirde–põhja suunas kuni kuivati lõunaotsa jooneni, kus kalme idaserv hajub. Võimalik, et kalme lääneserva on lõhkunud kuivati lõunapoolse otsa juurde viiv tee, mille tegemisega on kalmeserv laugeks lükatud ja liivaga kaetud. Kalme suurim laius on kümmekond meetrit lõuna pool kuivatiotsa 12 m. Suurim kõrgus – 1,5 m – on 5-10 m lõuna pool kuivatit mälestise idaserval. Kalme üldpikkus on 35–40 m. Kalme koosneb raud- ja paekividest, mille vahel on must muld. Uuringušurfist leiti põletamata luutükke. Kuivatisse viivast teest lõuna- ja põhjapool on kalme kaetud paksu tiheda rohukamaraga.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis (reg nr 17563) asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 80 m edela pool, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 660 m kaugusel kagus. Kalme jääb Narva maantee 23,75 kilomeetril Paemurru ja Väljari taludeni pööravalt teelt u 30 m lääne poole. Mälestis paikneb endise kuivati lõunaotsa juures.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17563) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta aprillis.</span>


source: A
code: 17564
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 189-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub suhteliselt tasasel maal. Kalme ümbruses on söödis rohumaa, kus leidub ka üksikuid suuremaid kive. Kalme kõrgus on 0,8 m, läbimõõt põhja-lõuna suunas 12 m, ida-lääne suunas 13 m. Kalme pealispind on kõrgem lõuna ja edela pool, kõige madalam loode ja ida pool. Pealt on kalme paksult kamardunud. Kalme koosneb peamiselt paekividest, mille vahel on üsna tume must muld, mis eeldaks ka põletusmatuseid. Kalme ehitus on ebaselge, tõenäoliselt iseloomulik kivikirstkalmele.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme külas, Tallinn-Narva maantee (A1) ning Jõelähtme-Kemba riikliku kõrvalmaatee (A 11260) vahelisel rohumaal. Mälestis jääb 200 m ida poole Jõelähtme jõest, 50 m kaugusele kauplusest ja tanklast, Jõelähtme-Kemba tee äärde.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Arheoloogiliselt kalmet uuritud ei ole. Kalme on avastatud Vello Lõugase poolt 1975. aastal. Samal aastal võeti kalme riikliku kaitse alla ning koostati mälestise pass. Vana registri järgi kandis kalme numbrit 189-k. Arvatavasti on tegu kivikirstkalmega ning see on rajatud tõenäoliselt I aastatuhandel eKr.</span>


source: A
code: 17565
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 388-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis asub kivikalmest (reg nr 17553) u 10 m ida pool, elumaja kagunurgast on kalme 18 m kaugusel. Mälestise idaküljel kulgeb kiviaed. Kalme on pealt üldiselt lage, mälestise kagu ja kirdenurgal kasvab kuusk. Kalme on tugevasti kamardunud. Kangur on põhjaosast õuepinnaga võrreldes 0,7 m kõrgem, lõunapoolsel küljel sulab aga märkamatult kokku ümbritseva maapinnaga. Teisele poole kiviaeda kalme arvatavasti ei ulatu. Kalme on ehitatud paekividest, mille vahel on must muld. Uuringušurfist leiti põletamata luid.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestised (reg nr 17553 ja 17565) asuvad Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Paemurru talu õues. Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) jäävad kalmed u 340 m edela poole, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 800 m kaugusele kagusse. Kalmed on Jõelähtme–Kostivere teelt (kõrvalmaantee nr 11109) kohe pärast Rebala muinsuskaitseala keskus-muuseumit kagusse keeravalt taludeni viivast teest 70 m kirdes, Kostivere tee ristmikust 700 m kaugusel.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17553) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta septembris. Mälestise kohta koostas passi V. Lõugas 1975. aasta mais. Arvatavasti on tegemist kivikirstkalme tüüpi kalmega.</span>


source: A
code: 17566
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2274
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on punakaspruun rändrahn, mis on sammaldunud hallilaiguliseks. Kivi ida- ja lõunakülg on püstjad, kivil on kitsas ja terav hari. Kivi on 1,8 m kõrge, idakülg on 2,1 m ja lõunakülg 2,8 m lai, kivi läbimõõt on üle 3,5 m. Kivi kõrgel harjal on üks kunstlik 0,8 cm sügavune lohk, mille läbimõõt 6 cm.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn-Narva maanteest (põhimaantee nr 1) põhja pool. Kivi on Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 275 m kaugusel lääneloodes, tee pervest 15 m kirdes. Kivi asub maastikul, mis madaldub Jõelähtme jõe suunas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17566) avastas kodu-uurija Oskar Raudmets 1970. aastate alguses. Kivi võeti mälestisena kaitse alla 1973. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta mais.</span>


source: A
code: 17567
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2275
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on kergesti murenev hall rändrahn. Kivi on üldkujult viienurkne, kergelt lõuna poole kaldu lameda pealispinnaga, küljed on püstjad. Kivi on 0,65 m kõrgune, läbimõõt põhja-lõuna suunas 1,55 m, ida-lääne suunas 1,95 m. Kivi pinnal on vähemalt kolm 5,5–7 cm läbimõõduga kunstlikku 0,8–1,1 cm sügavust lohku. Kivi pinnal on veel paar lohku, kuid nende säilivust arvestades on raske hinnata, kas tegemist on loodusliku merenemisega või kunstlike lohkudega.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn-Narva maanteest (põhimaantee nr 1) lõuna pool. Kivi on Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 280 m kaugusel edelas, jõe vasakul kaldal, kivikalmest (reg nr 17544) 30,5 m kaugusel lääne pool (290°). Maastik on tasane, lage, paepealne karjamaa.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Mälestise (reg nr 17567) avastas kodu-uurija Oskar Raudmets 1970. aastate alguses. Kivi võeti mälestisena kaitse alla 1973. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta mais.</span>


source: A
code: 17568
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2276
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis kujutab endast püstjate külgedega rändrahnu. Kivi on punakas-roosa, koosneb suurtest kristallidest ning on kergesti porsuv. Kivi ida- ja kaguosa on kõrgem, lääne- ja loodeosa on madalam. Kivi kõrgus põhjaotsal on 1,4 meetrit, lõunaotsal 1 meeter, idaküljel 1,45 meetrit. Kivi läbimõõt põhja-lõuna suunas on 4,45 meetrit ja ida-lääne suunas 3,4 meetrit. Kivi pnm pealt üsna lame. Kivi kaguosas on üks 0,5 meetri läbimõõduga lohk või nõgu, milles tavaliselt on kogu aeg vett. Keset kivi on üks selge kunstlik lohk, mille läbimõõt on 8 sentimeetrit ja sügavus 1,6 sentimeetrit. Kuna kivi pind on enamasti porsunud, siis võib arvata, et lohkude algne arv on olnud suurem. 2-3 kahtlast lohku on kivil veel näha.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme külas, Tallinn-Narva põhimaanteest (A1) lõuna pool, mööda Jõelähtme-Kostivere kõrvalmaanteed (A 11109) 280 meetrit. Mälestis jääb teest 60 meetrit kagusse üles küntud põllumaale.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi on esmakordselt registreeritud ja arheoloogidele kätte näidatud O. Raudmetsa poolt 1972-1973. aastal. Kivi on esitatud kaitse alla võtmiseks 1973. aastal. 1977. aastal koostati V. Lõugase poolt mälestise pass, mis vana registri järgi kandis numbrit 2276.</span>


source: A
code: 17569
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2277
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on suur madal raudkivi, mille pealispind alaneb kergelt kogu ulatuses lõunast põhja suunas. Kivi lõuna-, edela- ja osaliselt ka idakülg on püstjad. Kivi kaguküljelt on juba vanasti üks lõhm ära tulnud, kivi edelaküljel on üks lõhm 7–8 lohuga kivi küljest lahti pragunenud. Kivi lael on vähemalt 15 kunstlikku  5–7,5 cm läbimõõduga 0,7–1,9 cm sügavust lohku.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn-Narva maanteest (põhimaantee nr 1) lõuna pool, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 360 m kaugusel kagus. Kivi on Narva maanteelt algavalt Kostivere teelt kohe pärast Rebala muinsuskaitseala keskus-muuseumi kagusse keeravalt taludeni viivast teest 90 m edelas. Kivi asub põllumaal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17569) avastas 1972. aastal kodu-uurija Oskar Raudmets. Kivi võeti mälestisena kaitse alla 1973. aastal. Muististe passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta oktoobris.</span>


source: A
code: 17570
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2278
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on madal, lai, kolmnurkse üldkujuga rahn, mis koosneb roosast peeneteralisest kivimist. Kivi pealispind on lame ja koosneb kolmest astangust: kõige kõrgem on põhjanurk (60 cm) ja kõige madalam lõunanurk (25 cm). Kivi laius on loode–kagu küljel sama suur kui läbimõõt loode-kagu suunas (u 3 m). Kivi kõrgeimal põhjanukil on teineteisest 17 cm kaugusel kaks selget kunstlikku lohku (läbimõõt 6 cm, sügavus 1–2 cm). Üks lohk on jäänud lääneküljel madalamaks, sest siit on u 1 cm paksune kiht kivilt maha koorunud. Koorumine paistab jätkuvat. 
(Kirjeldus on koostatud 1977. aastal V. Lõugase tehtud mälestise passi põhjal.)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis (reg nr 17570) asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 360 m põhjakirdes. Kivi on Jõelähtme jõge ületavast Vana-Narva maantee sillast (mälestis reg nr 2724) u 270 m kaugusel kirdes, Allika talust 70 m kaugusel kagus, Jõelähtme jõe vasakust kaldast 40 m loodes.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17570) avastas 1973. aastal kodu-uurija Oskar Raudmets. Kivi võeti samal aastal mälestisena muinsuskaitse alla. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1977. aasta septembris.</span>


source: A
code: 17571
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 135-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on suur lõhkine rändrahn, mille suuremal ja kõrgemal põhjaosal on väikesed kunstlikud lohud. Kivi kõrgus on 2,2 m, kivi läbimõõt edela–kirde suunas 3,4 m. Kivi idapoolse osa küljest on lahti murtud kaks suurt tükki, mistõttu pole kivi endist ümbermõõtu ja kagu–loode suunalist laiust võimalik anda. Kivi suurem säilinud loodepoolmik on u 2 m lai. Kivi kirdekülg on ebatasane, kuid üldiselt püstloodis, samuti põhjaots. Kivi loodekülg on u 45° all kallak ja kivi lõunaedela külg püstjas.  Kivi lõunakagu külg on ümaraks kulunud, mistõttu peab arvama, et kivi on juba ammusest ajast olnud lõhkine või pragunenud. Kivi kolmnurkse kujuga pealispind on tugevasti kaldu loode suunas, kus kõige madalamas osas paikneb selge 7–8 cm läbimõõduga ja 2 cm sügavune lohk. Nõrgem ja madalam lohk (läbimõõt 5–5,5 cm, sügavus 0,6 cm) asub eelmisest 76 cm lõuna pool. Esimesest lohust 44 cm lõuna pool on kolmas nõrk lohupõhi (läbimõt 4-5 cm, sügavus 0,6 cm).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis (reg nr 17571) asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 460 m lõunaedelas, Jõelähtme jõge ületavast maanteesillast 760 m kaugusel kagus. Kivi on Jõelähtme–Kostivere teelt (kõrvalmaantee nr 11109) kohe pärast Rebala muinsuskaitseala keskus-muuseumit kagusse keeravalt taludeni viivast teest 90 m edelas, Kostivere tee ristmikust 680 m kaugusel. Kivi asub põllumaal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17571) avastasid 1974. aasta septembris arheoloogid Vello Lõugas ja Ants Kraut (toona veel üliõpilane). Muistise passi koostas V. Lõugas 1975. aasta mais.</span>


source: A
code: 17572
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 187-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on 0,85 m kõrgune, põhjaloode-lõunaedela suunas piklik kivi, mille läänekülg on umbes 30-45-kraadise nurga all kaldus. Idaküljelt on lahti tulnud ja osaliselt lõhutud paar suurt nurgelist lõhmu. Kivi pikkus on 2,25 m, laius 1,9 m. Kivi kõrgel harjal on kaks kunstlikku lohku. Lohkude läbimõõt on 5-6 sentimeetrit, sügavus 0,5-0,8 sentimeetrit. Lohkude omavaheline kaugus on 68 sentimeetrit. Kuna kivi pealispind on osalt lõhutud, siis võib olla esialgu lohke rohkem olnud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 190 m ja Vana-Narva maanteest 90 m põhjakirdes. Kivi on Jõelähtme postijaama peahoonest, praegusest vallamajast (mälestis reg nr 2720) u 160 m loodes, tööstushoonete kompleksi õueala edelanurga lähedal.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi avastati 1975. aastal V. Lõugase poolt. Mälestis esitati riikliku kaitse alla võtmiseks 1975. aastal, kui koostati ka mälestise pass. Vana registri järgi kandis mälestis numbrit 187-k.</span>


source: A
code: 17573
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Mälestis on 0,7–1 m kõrgune pealt lame kivi, mille pealispind on kerge langusega põhja ja eriti loode poole. Kivi läbimõõt põhja-lõuna suunas on 2,8 m ja ida-lääne suunas 3 m. Kivi küljed on peaaegu kõik järsud, püstjad. Kivi kõrgemal kumaral lael lõunapoolse serva lähedal on viis madalat kunstlikku lohku (läbimõõt 5,5–6,5 cm, sügavus 0,6–1,4 cm).
(Kirjeldus on koostatud 1977. aastal V. Lõugase tehtud mälestise passi põhjal.)</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Mälestis (reg nr 17573) asub Jõelähtme vallas Jõelähtme külas, Tallinn–Narva maanteest (põhimaantee nr 1) u 530 m põhjakirdes. Kivi on Jõelähtme jõge ületavast Vana-Narva maantee sillast (mälestis reg nr 2724) u 425 m kaugusel kirdes, Lillevälja talu õueala kirdenurgas.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17573) avastas 1976. aastal arheoloog Vello Lõugas. Muistise passi koostas V. Lõugas 1977. aasta septembris.</span>


source: A
code: 17575
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 328-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17575) avastas kodu-uurija Oskar Raudmets, kes näitas seda 1974. aasta septembris arheoloog Vello Lõugasele ning Ülle ja Toomas Tamlale. 1975. aasta novembris koostas mälestise kohta passi T. Tamla.</span>


source: A
code: 17576
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 334-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17576) avastas 1975. aasta novembris arheoloog Toomas Tamla, kes koostas kohe ka mälestise passi.</span>


source: A
code: 17577
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 329-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi (reg nr 17577) avastas kodu-uurija Oskar Raudmets, kes näitas seda 1974. aasta septembris arheoloog Vello Lõugasele ning Ülle ja Toomas Tamlale. 1975. aasta novembris koostas mälestise kohta passi T. Tamla.</span>


source: A
code: 17578
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 330-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi (reg nr 17578) avastas kodu-uurija Oskar Raudmets, kes näitas seda 1974. aasta septembris arheoloog Vello Lõugasele ning Ülle ja Toomas Tamlale. 1975. aasta novembris koostas mälestise kohta passi T. Tamla.</span>


source: A
code: 17579
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 331-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi (reg nr 17579) avastas kodu-uurija Oskar Raudmets, kes näitas seda 1974. aasta septembris arheoloog Vello Lõugasele ning Ülle ja Toomas Tamlale. 1975. aasta novembris koostas mälestise kohta passi T. Tamla.</span>


source: A
code: 17580
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 332-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi (reg nr 17580) avastas kodu-uurija Oskar Raudmets, kes näitas seda 1974. aasta septembris arheoloog Vello Lõugasele ning Ülle ja Toomas Tamlale. 1975. aasta novembris koostas mälestise kohta passi T. Tamla.</span>


source: A
code: 17581
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 333-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi (reg nr 17581) avastas kodu-uurija Oskar Raudmets, kes näitas seda 1974. aasta septembris arheoloog Vello Lõugasele ning Ülle ja Toomas Tamlale. 1975. aasta novembris koostas mälestise kohta passi T. Tamla.</span>


source: A
code: 17582
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 335-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi (reg nr 17582) avastas 1975. aasta novembris arheoloog Toomas Tamla, kes koostas kohe ka mälestise passi.</span>


source: A
code: 17583
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 336-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi (reg nr 17583) avastas 1975. aasta novembris arheoloog Toomas Tamla, kes koostas kohe ka mälestise passi.</span>


source: A
code: 17584
name: Ohvrihiis "Pärnamäe"
type: arheoloogiamälestis
alt_id: 423
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Pärnamäe talu maale jäävat hiit mainib arheoloog Richard Indreko 1924. aastal tehtud Jõelähtme kihelkonnakirjelduses: „Hiiekoht ja ohvrikivi. Jägala as. Haljava asunduse poole mineva tee ääres, pahemal pool teed, Jägalast umb 1 km kaugusel, asunikukoha vastas. Kohal kasvavad pärnad ja seda kasutatakse peoplatsiks.“</span>


source: A
code: 17586
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 204-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17586) avastas arheoloog Vello Lõugas Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1976. aastal. Mälestise kultuurkihi määratlemisel tehtud proovišurfidest saadi nõrgalt põletatud ja põletamata luid. Mälestise passi koostas V. Lõugas 1977. aasta mais.</span>


source: A
code: 17588
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 397-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 17588 ja 17589) avastas arheoloog Vello Lõugas Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1976. aastal. Arheoloogiliselt kalmeid pole lähemalt uuritud. Mälestiste passi koostas V. Lõugas 1977. aasta mais.</span>


source: A
code: 17590
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 2259
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17590) võeti muinsuskaitse alla 1973. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta aprillis. Passis on kalme tähistatud numbriga I.</span>


source: A
code: 17591
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 2260
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17591) võeti muinsuskaitse alla 1973. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta märtsis. Passis on kalme tähistatud numbriga II.</span>


source: A
code: 17592
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 2261
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17592) võeti muinsuskaitse alla 1973. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta märtsis. Passis on kalme tähistatud numbriga III.</span>


source: A
code: 17593
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 2262
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17593) võeti muinsuskaitse alla 1973. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta märtsis. Passis on kalme tähistatud numbriga IV.</span>


source: A
code: 17594
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 2263
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17594) võeti muinsuskaitse alla 1973. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta märtsis. Passis on kalme tähistatud numbriga V.</span>


source: A
code: 17595
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 2264
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17595) võeti muinsuskaitse alla 1973. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta septembris. Passis on kalme tähistatud numbriga VI.</span>


source: A
code: 17596
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 2265
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17596) võeti muinsuskaitse alla 1973. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta septembris. Passis on kalme tähistatud numbriga VII.</span>


source: A
code: 17597
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 2266
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17597) võeti muinsuskaitse alla 1973. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta septembris/1976. aasta mais. Passis on kalme tähistatud numbriga VIII.</span>


source: A
code: 17598
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 2267
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17598) võeti muinsuskaitse alla 1973. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1976. aasta mais. Passis on kalme tähistatud numbriga IX.</span>


source: A
code: 17599
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 2268
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.</span>


source: A
code: 17600
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 2269
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17600) võeti muinsuskaitse alla 1973. aastal. Muististe passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1976. aasta mais. Passis on kalme tähistatud numbriga X.</span>


source: A
code: 17601
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 2270
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17601) võeti muinsuskaitse alla 1973. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1976. aasta mais. Passis on kalme tähistatud numbriga XI.</span>


source: A
code: 17602
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 2271
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17602) võeti muinsuskaitse alla 1972. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta mais. Passis on kalme tähistatud numbriga XIII. 1929. a on kalmet kaevanud arheoloog A. Friedenthal.</span>


source: A
code: 17603
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 118-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17603) võeti muinsuskaitse alla 1973. aastal. Kalmet uuris 1929. aastal A. Friedenthal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta mais. Passis on kalme tähistatud numbriga XIV. Kalmest mõned meetrid edelas asub „kalme“ XIVa – piklik kunstlik moodustis (pikkus 9,5 m, laius 3-4 m), mida on kaardistatud ka 2003. aastal (vt ülal viidatud aruanne).</span>


source: A
code: 17604
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 119-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17604) avastas arheoloog Vello Lõugas Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1975. aastal. Mälestise passi koostas V. Lõugas 1977. aasta mais.</span>


source: A
code: 17605
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 201-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17605) esitati muinsuskaitse alla võtmiseks 1975. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas sama aasta aprillis. Passis on kalme tähistatud numbriga XVI.</span>


source: A
code: 17606
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
alt_id: 202-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17606) avastas V. Lõugas 1975. aasta aprillis ning koostas samas ka muistise passi. Passis on kalme tähistatud numbriga XVII.</span>


source: A
code: 17607
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17607) avastas V. Lõugas 1976. aasta mais ning koostas samas ka muistise passi. Passis on kalme tähistatud numbriga XVIII.</span>


source: A
code: 17608
name: Kivikalme "Ristikangrumägi"
type: Kalme
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>„Ristikangrumäe“ kalmed  said arheoloogiateadusele tuntuks 1920. aastatel, kui kolme neist uuris balti-saksa arheoloog A. Friedenthal. 1970. aastate alguses arheoloog Vello Lõugas koos kodu-uurija Oskar Raudmets tegid kalmevälja täpsema kaardistamise ja avastasid ka uusi kalmeid, üksikuid kalmeid leidis V. Lõugas hiljemgi (1970-1980. aastatel). Viimati kaardistati „Ristikangrumäe“ kalmeid enne golfiväljaku rajamist ning nende tööde käigus avastati juurde veel üks oletatav kalme, üks põllupeenar ja paar põllukivihunnikut ning asulakoht (Kadakas, V. 2003. Arheoloogilised uuringud Ristikangrumäel. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis). Peamiselt on Ristikangrumäel tegemist kivikirstkalmetega.

Kalme (reg nr 17608) esitati muinsuskaitse alla võtmiseks 1974. aastal. Muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1975. aasta mais. Passis on kalme tähistatud numbriga XV. Kalmet uuris 1929. aastal A. Friedenthal.</span>


source: A
code: 17610
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 138-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17610) avastas 1973. aasta juulis arheoloog Vello Lõugas, kes on koostanud ka mälestise kohta passi.</span>


source: A
code: 17611
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 192-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17611) on avastatud Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1970. aastate alguses. Mälestise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1976. aasta septembris.</span>


source: A
code: 17612
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 193-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17612) on avastatud Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1970. aastate alguses. Mälestise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1976. aasta septembris.</span>


source: A
code: 17613
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 194-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17613) on avastatud Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1970. aastate alguses. Mälestise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1976. aasta septembris.</span>


source: A
code: 17614
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 195-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17614) on avastatud Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1970. aastate alguses. Mälestise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1976. aasta septembris.</span>


source: A
code: 17615
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 391-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17615) on avastatud Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1976. aasta kevadel. Mälestise passi koostas arheoloog Vello Lõugas sama aasta septembris.</span>


source: A
code: 17616
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 392-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17616) on avastatud Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1976. aasta kevadel. Mälestise passi koostas arheoloog Vello Lõugas sama aasta septembris.</span>


source: A
code: 17617
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 393-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17617) on avastatud Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1976. aasta kevadel. Mälestise passi koostas arheoloog Vello Lõugas sama aasta septembris.</span>


source: A
code: 17618
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 394-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17618) on avastatud Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1976. aastal. Mälestise passi koostas arheoloog Vello Lõugas sama aasta septembris.</span>


source: A
code: 17619
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 395-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17619) on avastatud Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1976. aastal. Mälestise passi koostas arheoloog Vello Lõugas sama aasta septembris.</span>


source: A
code: 17620
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 396-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17620) on avastatud Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1976. aastal. Mälestise passi koostas arheoloog Vello Lõugas sama aasta septembris.</span>


source: A
code: 17621
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2279
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi (reg nr 17621) avastas 7. novembril 1972. aastal kodu-uurija Oskar Raudmets, 1973. aasta septembris koostas mälestise kohta passi arheoloog Vello Lõugas.</span>


source: A
code: 17622
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2280
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi (reg nr 17622) avastas 1972. aastal kodu-uurija Oskar Raudmets, 1973. aasta septembris koostas mälestise kohta passi arheoloog Vello Lõugas.</span>


source: A
code: 17623
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2281
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi (reg nr 17623) avastas 1972. aastal kodu-uurija Oskar Raudmets, 1973. aasta septembris koostas mälestise kohta passi arheoloog Vello Lõugas.</span>


source: A
code: 17624
name: Kultusekivi "Liukivi"
type: Kultusekivi
alt_id: 2282
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kivi (reg nr 17624) avastas 1970. aastate alguses kodu-uurija Oskar Raudmets, 1977. aasta mais koostas mälestise kohta passi arheoloog Vello Lõugas.</span>


source: A
code: 17626
name: Asulakoht
type: Asulakoht
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha kaevamist alustati 1985. a suvel. Asula vanimad jäljed ulatuvad muinasaega, põhiline osa dateeritavast materjalist kuulub aga 16.-17. sajandisse ja järgnevasse aega.</span>


source: A
code: 17627
name: Kalmeväli
type: Kalme
alt_id: 2417
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Esimesed teated, et Proosal on kalmistu, pärinevad I maailmasõja ajast, kus kaitserajatiste ehitamiselt leiti luid ja muinasaegseid esemeid. Kaitse alla võeti kalmistu 1973. aastal. Uuringud toimusid 1970-1984 (arheoloog K. Deemant, leiud Tallinna Linnamuuseumis). Pärast Eesti Vabariigi taastamist, 1998. aastal võeti nõukogude perioodil kaitse all olnud mälestised vastavalt EV muinsuskaitseseadusele taas kaitse alla. 

Suurem enamus mälestise alast on uuringute käigus läbi kaevatud, kuid kalmed on rekonstrueeritud, olles sellega olulised märgid nii varase metalliaja kultuuri tutvustamise kui ka arheoloogiateaduse arengu seisukohalt.</span>


source: A
code: 17629
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2025
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17629) avastas arheoloog Vello Lõugas 1970. aasta kevadel. Mälestise pass koostati V. Lõugase juhendamisel 1971. aasta juunis.</span>


source: A
code: 17630
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2026
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 17630-17631) avastas arheoloog Vello Lõugas 1970. aasta kevadel. Mälestise pass koostati V. Lõugase juhendamisel 1971(?). aasta mais.</span>


source: A
code: 17633
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 2272
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 17633-17634) avastas kodu-uurija Oskar Raudmets 1973. aasta kevadel. Muististe passi koostas arheoloog Vello Lõugas sama aasta septembris.</span>


source: A
code: 17635
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 82-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17635) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta septembris.</span>


source: A
code: 17636
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 83-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17636) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta septembris.</span>


source: A
code: 17637
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 84-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17637) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta septembris.</span>


source: A
code: 17638
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 85-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17638) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta oktoobris.</span>


source: A
code: 17639
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 86-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17639) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta oktoobris.</span>


source: A
code: 17640
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 87-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalmed (reg nr 17640-17641) avastas ja muististe passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta oktoobris.</span>


source: A
code: 17642
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 89-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17642) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta sügisel.</span>


source: A
code: 17643
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 90-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17643) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta sügisel.</span>


source: A
code: 17644
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 91-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17644) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta sügisel.</span>


source: A
code: 17645
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 92-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17645) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta sügisel.</span>


source: A
code: 17646
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 93-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17646) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta sügisel.</span>


source: A
code: 17647
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 94-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17647) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta sügisel.</span>


source: A
code: 17648
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 95-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17648) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta sügisel.</span>


source: A
code: 17649
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 96-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17649) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta sügisel.</span>


source: A
code: 17652
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2284
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17652) avastas 1973. aastal kodu-uurija Oskar Raudmets, samal aastal võeti kivi muinsuskaitse alla. 1975. aasta oktoobris koostas mälestise kohta passi arheoloog Vello Lõugas.</span>


source: A
code: 17653
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2285
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17653) avastas 1973. aastal kodu-uurija Oskar Raudmets, samal aastal võeti kivi muinsuskaitse alla. 1975. aasta oktoobris koostas mälestise kohta passi arheoloog Vello Lõugas.</span>


source: A
code: 17654
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 2286
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17654) avastas 1973. aastal kodu-uurija Oskar Raudmets, samal aastal võeti kivi muinsuskaitse alla. 1975. aasta oktoobris koostas mälestise kohta passi arheoloog Vello Lõugas.</span>


source: A
code: 17655
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 127-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17655) on avastatud Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1970. aastate esimesel poolel. Mälestise passi koostas arheoloog Toomas Tamla 1976. aasta novembris.</span>


source: A
code: 17656
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 128-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17656) on avastatud Rebala ümbruse muististe väljaselgitamise käigus 1970. aastate esimesel poolel. Mälestise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1976. aasta novembris.</span>


source: A
code: 17657
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 129-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17657) avastas 1974. aastal arheoloog Vello Lõugas, kes koostas järgmise aasta aprillis mälestise kohta ka passi.</span>


source: A
code: 17658
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 130-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17658) avastas 1974. aastal arheoloog Vello Lõugas, kes koostas järgmise aasta septembris mälestise kohta ka passi.</span>


source: A
code: 17659
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 132-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17659) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1973. aasta sügisel.</span>


source: A
code: 17660
name: Kultusekivi
type: Kultusekivi
alt_id: 210-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Lohukivi (reg nr 17660) avastas 1974. aastal arheoloog Vello Lõugas, kes koostas järgmise aasta oktoobris mälestise kohta ka passi.</span>


source: A
code: 17661
name: Asulakoht
type: Asulakoht
alt_id: 211-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Ala jääb Peterburi teelt Maardu mõisa viivast maanteest O-poole, suhteliselt madalale alale. Osa alast on praegu suurvete ajal liigniiske, osa alast on kaetud lepavõsaga. Eristuvad mõned kõrgemad kohad, neist üks (hoonepõhi) ka kultuurkihiga.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asulakoht jääb Peterburi teest u 2 km lõuna poole ning Peterburi teelt Maardu mõisa viivast teest vahetult ida poole. Suhteliselt väike ala oli erinevate looduslike oludega: Maardu mõisa teest vahetult ida pool algab lepavõsa, mis ääristab teed 25–60 m vööndina, sellest ida poole jäävad esmalt madalamad alad, kaugemal maapind aga tõuseb. Põhja-lõuna suunas jagavad seda ala kaheks kaks omaaegset ligilähedaselt O-W-suunalist kraavi või oja, mis praeguseks on kuivad, ent milles kasvab niiskuslembene taimestik.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Asulakoha avastasid Valter Lang, Jüri Peets ja Rein Visnap 1992. aastal arheoloogilise maastikuinspektsiooni käigus. 
2007. aastal tehti asulakohal eeluuringud, kuna selle omanik soovis jagada ala elamukruntideks (Vedru, G. 2007.  Aruanne arheoloogilistest eeluuringutest Maardu külas Jõelähtme vallas 2007. aastal). Nende töödega selgitati välja, et asulakoha kultuurkihti laiemal alal säilinud ei ole. Kultuurkiht leiti vaid piiratud alal, kus ilmselt on tegu omaaegse hoone põhjaga. Midagi dateerivat ega hoone iseloomu selgitavat eeluuringute käigus leida ei õnnestunud.</span>


source: A
code: 17662
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 156-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kuhjatise läbimõõt u 20 m, kõrgus u 1,0 m, selle peal ning servades on suured raudkivid, mis on ilmselt kokku lükatud kolhooside-aegse kivikoristuse käigus.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Muistis asub niidetaval heinamaal, Lagedi-Maardu-Vandjala maanteest u 75 m N-pool, Maardu mõisa viivast teeristist u 575 m O-pool.</span>


source: A
code: 17664
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 158-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmele on kolhooside-aegse kivikoristusega suuri raudkive peale lükatud. Praegu on kuhjatis u 45 m pikk ja maksimaalselt kuni 18 m lai.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub lagedal maal. Lagedi-Maardu-Vandjala maantee jääb kalmest u 266 m S-poole, Pohla talu hooned aga u 150 m NO-poole. Maardu mõisa viiv teerist jääb u 800 m WSW-poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme avastas Vello Lõugas 1974. aastal.</span>


source: A
code: 17665
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 159-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmekuhjatisele on põllult suuri raudkive peale veetud, mistõttu pole üksnes visuaalselt võimalik tema algseid mõõtmeid kindlaks määrata.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Asub lagedal maal, Mäe talust u 190 m SSO-pool. Lagedi-Maardu-Vandjala tee jääb kalmest u 182 m S-poole.</span>


source: A
code: 17666
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 160-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17666) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1974. aastal.</span>


source: A
code: 17667
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 161-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub suurema põllumassiivi põhjaservas. Põhiplaanilt on kalme edela-kagu suunas ovaalne kõrgendik. Kalme pikkus on 27 m, laius ligemale 16,5 m. Kalme lõuna ja kagu osas on kalmeserv üsna järsk ja selge. Sellisena jätkub kalmeserv kuni kirdeotsani. Maapinna langusest tingituna on kalme kagukülg 1,3 m kõrgune, teiselt poolt on kõrgus aga ainult 0,7-1,0 m. Kalme loodekülg on kaarjas, kaguküljel on kalmeserval nõgusus, millest on tõenäoliselt juba varem kive võetud. Praegusel hetkel on kalme kirdeossa kuhjatud suures koguses pinnast.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmeväljale pääseb Tallinn-Narva maanteelt läbi Maardu mõisa Maardu külla viivat teed mööda. Veski talu õues kõrgub suur hollandi tuuleveski, mis paistab kaugele hea orientiirina. 
Kalme paikneb kunagi Maardu külast ja Vandjala külla viinud teest ligemale 65 m lõuna pool.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17667) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1974. aastal.</span>


source: A
code: 17668
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 162-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme asub tasasel maal. Pealt on kalme täiesti lage ja puhas ning paksult kamardunud. Kalme pealispind on rikkumata ja tasane. Kui kalme loodeserva lõhkumine välja arvata on kalme esialgse vaatluse põhjal hästi säilinud.
Praegu on kalme edela-loode suunas veidi väljavenitatud väike ovaalne küngas, mille pikkus on 17,5 m ja laius ristipidi 13 m. Ümbritsevast maapinnast kerkib kalmeküngas 60-90 cm kõrgemale. Kõrgem on kalme edela ja kirde otstes, kalme loodekülg on laugjam.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmeväljale pääseb Tallinn-Narva maanteelt läbi Maardu mõisa Maardu külla viivat teed mööda. Veski talu õues kõrgub suur hollandi tuuleveski, mis paistab kaugele hea orientiirina. Kalme paikneb kunagi Maardu külast ja Vandjala külla viinud tee kagu poolses veeres.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17668) avastas ja muistise passi koostas arheoloog Vello Lõugas 1974. aastal.</span>


source: A
code: 17669
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 163-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme paikneb tasasel rohumaal, tõenäoliselt endisel põllul. Üle ümbritseva maapinna kerkib kalme 60-75 cm. Kalme nõlvad on kogu ulatuses ühtlaselt selged ja võrdlemisi järsud, välja arvatud põhja ja kirde serv, kus kalme kontuur on laialivalguvam ja laugem. Kogu kalme on tugevasti kamardunud ja ilma lõhkumisjälgedeta.
Kalme on ümmarguse põhiplaaniga. Läbimõõt põhja-lõuna suunas on 13 m ja lääne-idasuunas 12 m (seega näib tegu olevat kivikirstkalmega).</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmeväljale pääseb Tallinn-Narva maanteelt läbi Maardu mõisa Maardu külla viivat teed mööda. Veski talu õues kõrgub suur hollandi tuuleveski, mis paistab kaugele hea orientiirina. Kalme asub talust 400 m kirde pool, kalmest ca 150 kirde-lääne pool jääb karjäär.
Kalme jääb kunagi Maardu külast ja Vandjala külla viinud teest ligemale 20 m lõuna poole.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17669) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aastal, kes 1975. aasta aprillis koostas ka muistise passi.</span>


source: A
code: 17670
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 164-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalmekuhjatise läbimõõt on 14 x 11 m, kõrgus ümbritsevast maapinnast u 90 cm. Kalme NW-serv on mõne meetri laiuselt ära lükatud.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalme asub Veski talu maal, jäädes hollandi tuuleveskist u 85 m kaugusele.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aasta kevadel, järgmise aasta aprillis koostas ta mälestise passi.</span>


source: A
code: 17671
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 165-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Kalme läbimõõt on u 12 m, kõrgus ümbritsevast maapinnast u 80 cm.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme avastas Vello Lõugas 1974. aasta kevadel.</span>


source: A
code: 17672
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 166-k
description:
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17672) avastas arheoloog Vello Lõugas 1974. aastal, kes koostas järgmise aasta aprillis ka mälestise passi.</span>


source: A
code: 17673
name: Kivikalme
type: Kalme
alt_id: 167-k
description:
<strong>Kirjeldus: </strong><span>Oletatav kalme asub tuuleveski all. Kalme on kaitse all võetud Veski talu endiselt peremehelt pärinevate andmete põhjal 1974. aastal. Tuulik paikneb künka keskosas, selle läbimõõt on ligemale 8 m.</span>
<strong>Asukoht: </strong><span>Kalmeväljale pääseb Tallinn-Narva maanteelt läbi Maardu mõisa Maardu külla viivat teed mööda. Veski talu õues kõrgub suur hollandi tuuleveski, mille all kalme ka asub.</span>
<strong>Ajalugu: </strong><span>Kalme (reg nr 17673) olemasolu tuuliku all oletas arheoloog Vello Lõugas 1974. aastal. Sellele arvamusele jõudis arheoloog vestluses Veski talu toonase peremehega, maastiku visuaalse uurimise ning analoogiate  tundmise läbi - on palju näiteid, kus tuulik on rajatud varasemale kivikalmele.</span>


